6 BJORN MAGNUSSON OLSEN. [No. 6. 



til den særskilte Olaf den helliges saga (Kria. 1853) moder en 



bemærkning, der gar ud pa, at Islændingerne først begyndte at 



skrive sagaer, efter at der var hengået c. 240 år fra landets 



t 

 bebyggelse, så viser sammenhængen, at dette tilsyneladende 



litteraturhistoriske vidnesbyrd, hvis betydning jeg forøvrigt ikke 

 skal undervurdere, ingenlunde er hovedsagen for prologens for- 

 fatter, men derimod fremtræder som led i en tankegang, som 

 væsentlig går ud på at vise, hvilken stor betydning der bør til- 

 lægges de samtidige skjaldekvad som historiske vidnesbyrd, og 

 at sagaerne — der menes særlig de norske kongesagaer — som 

 er nedskrevne op i mod 240 år efter de i dem skildrede begiven- 

 heder — overfor skjaldenes samtidige vidnesbyrd kun har se- 

 kundær betydning som historiske kilder. 



Heraf turde det være klart, at også det formodede litteratur- 

 historiske vidnesbyrd, som her beskæftiger os, ikke kan løs- 

 rives fra sin sammenhæng, men må ses i forhold til sine om- 

 givelser. Det står midt inde i Stprol., der som sagt i Sturlunga- 

 samlingen knytter sig til slutningen af Hvamms-Sturlas saga. 

 Både prologen i dens helhed og slutningen af Sturlu saga må 

 altså drages ind med i undersøgelsen og aftrykkes her efter den 

 sidste af Kr. Kålund besørgede udgave (Sturl. 3 ), dog med nor- 

 maliseret retskrivning og med enkelte i noterne begrundede eller 

 fremhævede afvigelser. Dog har jeg foreløbig afholdt mig fra 

 alle rettelser i den omtvistede sætning, og gengiver den ordret 

 efter den nævnte udgave (der følger I-teksten) med varianter fra 

 II. Til "papirshåndskrifterne, som alle er afledede af membra- 

 nerne, tåges ikke noget hensyn. Ellers medtages kun de vari- 

 anter, som synes at have tekstkritisk betydning. 



Slutningen af Sturlu saga: 



Sturla andadiz i elli sinni i Hvammi, [en Gudny bjo 

 fiar 1 lengi sidan. Einarr Porgilsson andadiz Ai. vetrum sidar 

 en Sturla, [sem enn man sagt verda sidar 2 . 



1 Fra [ : ok bjo Gudny par eptir II. Maske bør eptir optages i teksten. 



2 Denne sætning, fra [ , hører åbenbart ikke til den oprindelige Sturlu 

 saga, men i Sturlungasamlingen er den ægte. 



