1910.] DEN SÅKALDTE STURLUNGA-PROLOG. 9 



1. Sturlu saga (antydet ved hér), 



2. ^orlåks saga, 



3. Grps. 



Men uagtet begyndelsessætningen nærmest går ud på 

 at fremhæve de to sidstnævnte sagaers (nr. 2 og nr. 3) „sam- 

 tidighed" med Sturlu saga, ser man dog ai ordet margar, at 

 der haves flere ^samtidige" sagaer i n m ente, og da selvføl- 

 gelig de sagaer, som i det følgende omtales særskilt, med løs 

 tilknytning til den første sætning, nemlig: 



4. Saga Guémundar dyra („Gdyr."), 



5. Hrafns saga ok j^orvalds („Hrs."), 



6. Sturlas Islendinga saga („Isls."). 



Alle disse sagaer betragtes åbenbart enten som (delvis) sam- 

 tidige med Sturlu saga (nr. 1) eller dog som (delvis) samtidige 

 med de to andre i begyndelsessætningen nævnte sagaer (nr. 2 

 og nr. 3). * Lad os se lidt nærmere på forholdet. 



Sturlu saga begynder omtrent 1148 og ender 1185 (hvis vi 

 regner til Einarr l^orgilssons død), ^orlåks saga begynder 1133 

 og ender c. 1200, eller maske noget senere, Gprs. begynder 

 1161 og ender 1203, Gdyr. begynder 1186 1 og ender 1212, Hrs. 

 begynder c. 1170 og ender 1216, Isis. begynder 1183 og ender 

 1242. Grafisk kan „samtidigheds"-forholdet mellem sagaerne 

 anskueliggjøres, som følger (s. 10). 



At de 3 sidstnævnte sagaer (nr. 4 — 6) regnes med til de 

 „samtidige" sagaer, bekræftes yderligere ved den i begyndelses- 

 sætningen indskudte parentetiske bemærkning : ok må fio eigi 

 allar senn rita, hvorved kompilator antyder, at han har i sinde 

 at optage de i det følgende opregnede „ samtidige" sagaer, eller 



1 Jfr. Stprol.'s ord: „.iii. vetrum eptir andlåt Sturlu". Det er rigtigt, 

 at Gu&mundr dyri selv først omtales i anledning af striden om arven 

 efter Teitr Gubmundarson, som begyndte i året 1186. Men i virkelig- 

 heden begynder sagaen tidligere, med beretningen om Teits giftermål, 

 som falder nogle år før branden på Moiu-uvellir (1184, se Isl. ann.), 

 altså c. 1180 (Sturl.2 t, s . 126 fgg.,3 I, s. 154 fgg.). Ved tolkningen af 

 Stprol. må man selvfølgelig gå ud fra dens opfattelse, selv om den 

 ikke er ganske korrekt. 



