1910.1 DEN SÅKALDTE STURLUNGA-PROLOG. 27 



På disse spørsmål giver den rekonstruerede fortale, sam- 

 menlignet med selve sagaen, et fyldestgørende svar. 



Når sagaen før bispeskiftet er så forholdsvis fattig og en- 

 sidig, så er det fordi „det meste af sagastoffet fra 

 dette t i d s r u m allerede var behandlet a f andre" 

 (jfr. fortalen). 



Når sagaen efter bispeskiftet er så fyldig og alsidig, så ei- 

 det fordi „sagastoffet for dette tidsrum kun for 

 en ringe del var behandlet a f andre" (jfr. fortalen). 



Med andre ord : Sagaen er af forfatteren bestemt til at 

 være et supplement til de på hans tid eksiste- 

 re n d e o g a f h a m k e n d t e æ 1 d r e s a g a v æ r k e r, d e r 

 behandlede det samme tidsrum. 



Nu forstår vi først rigtig, hvorfor fortalen opregner de -sam- 

 tidige" sagaer. Hvad var naturligere, end at forfatteren i sin 

 fortale henledede opmærksomheden på de sagaer, som hans eget 

 værk skulde udgøre et supplement til? De ovenfor omtalte 

 synkronistiske notitser viser, at Sturla godt kendte de opregnede 

 sagaers indhold. At han kendte indholdet af Gdyr., ses af no- 

 titserne om mordbranden i Langahli5 og om GuSmundr den 

 dyres dødsår 1 . Desuden omtaler Isis. en gang ved given lejlig- 

 hed en ubetydelig tildragelse, som fortælles udførlig i Gdyr., 

 nemlig hvorledes klerken Skæringr ved Guomundr den dyres 

 hjælp fik bøder for sin afhuggede hånd 2 . Denne notits i Isis. 

 — som dog ikke er synkronistisk — synes ubetinget at forudsætte 

 kendskab til Gdyr. At Sturla har kendt Hrs., fremgår af den 

 synkronistiske bemærkning om Hrafns død, som af kompila- 

 toren er omflyttet og indsat i Sturlungasamlingens Hrs., men i 

 Resensbok står på sin oprindelige plads i dens uddrag af Isis. 

 med udtrykkelig henvisning til Hrs., som sikkert stammer fra 

 Isis. 3 . Kendskab til Hrs. viser også den synkronistiske notits 

 om Markus Gislasons drab 4 og en mere tilfældig, ikke synkro- 



1 Sturl. 2 I s. 199 25 - 26 og 225 13 . 



2 Sturl. 2 I s. 215 27, jf r . Gdyr. k. 26 (Sturl. 2 I s. 173-174). 



3 Sturl. 2 I s. 186 (jfr. 227). Bisk. I s. 506. Jfr. Safn III s. 250-251. 



4 Sturl. 2 I s 199 a*, jfr. Bisk. I s. 647—648. 



