21 



mulige Forbindelser af de forskjellige Elementer. Det var et 

 vældigt Program; men Abegg lod sig ikke skræmme, og i næsten 

 11 Aar syslede han med disse Arbeider. Man kan vel ikke 

 sige, at det har lykkedes ham at paavise en kvantitativ Over- 

 ensstemmelse med Theoriens Fordringer. Men Theorien viste 

 sig alligevel at være meget nyttig; thi vi kan takke den for en 

 rig Udvidelse af vore uorganiske Kundskaber. Ved Siden af 

 disse Undersøgelser, som var foranlediget af Theorien om Elektro- 

 affiniteten, leverede Abegg en Mængde andre paa analytisk, 

 elektrokemisk og fotokemisk Omraade. 



1 1900 udgav han sammen med Herz en bog, „ Chemisenes 

 Praktikum", bestemt for den første Undervisning paa Labora- 

 toriet. Her blev for første Gang i en saadan Lærebog den fysi- 

 kalske Kemi anvendt som Grundlag for Begyndernes Veiledning. 

 I 1903 udkom et mindre Skrift „Die elektrochemische Dissocia- 

 tion", som er en meget klar Fremstilling af Arrhenius' Theori. 

 I de sidste Aar begyndte Abegg i Fællesskab med flere andre 

 Videnskabsmænd at udgive et stort Værk „Handbuch der unor- 

 ganischen Chemie", som skal behandle denne Kemiens Gren 

 særlig fra den fysikalske Kemis Standpunkt. Indtil nu er der 

 allerede udkommet Halvparten, som maa betegnes som en over- 

 maade hurtig Præstation, og som vidner om Abeggs store Orga- 

 nisationstalent. Vistnok er ikke alle Dele af samme Kvalitet, 

 noget, som pleier at forekomme ved det Slags Samleverker; men 

 alligevel betyder Abeggs „Handbuch" en uundværlig Hjælp for 

 enhver, som har at sysle med uorganisk Kemi. Abegg har ogsaa 

 i flere Aar været Redaktør for „Zeitsehrift fur Elektrochemie", 

 som udgives af „Deutsche Bunsengesellschaft". 



Særlig store Fortjenester har Abegg indlagt sig af norsk 

 Videnskab. Netop den pludselige Udviklino-, som den fysikalske 

 Kemi havde faaet i anden Halvdel af Ottiaarene og i Begyndel- 

 sen af Nittiaarene, bevirkede, at de, som tidligere havde bygget 

 Grundlaget for den nye Videnskab, blev lidt tilsidesat ligeoverfor 

 Datidens Mænd. Guldberg og Waage, som jo var de første 

 Grundlæggere af den nye Retning, blev i denne Tid ikke mere 

 læst i Originalen, og man vidste ikke mere, i hvor hoi Grad 



