36 



Fædrelandets videnskabelige Liv i Tiden fra 1814. Universitetet 

 havde overdraget ham det ærefulde Hverv at skrive dets Historie. 

 Desværre svigtede hans legemlige Kræfter netop, som dette 

 skulde udføres. 



Saa er Ludvig Daae vandret heden. Vi ser ikke længer 

 hans originale, kraftfulde Skikkelse mellem os. Men han vil 

 leve i Mindet. Hans talrige Disciple vil paaskjønne, hvad han 

 gav dem i sine Forelæsninger, og være erkjendtlige for den 

 alsidige Tydning af svnndne Tiders Gaader, som han skjænkede 

 dem. Og ligesaa vil han leve i sine talrige Skrifter. Enhver, 

 som læser disse med Forstand, vil være paa det Rene med, at 

 han ikke var den almindelige Landeveistraver, som saa Historiens 

 Opgave i at levere Fødselsaar og Dødsaar. Udaf dem sætter 

 der sig sammen et Billede, der viser hans aandfulde historiske 

 Opfatning. Men helt at gribe, hvad Ludvig Daae var, det vil 

 falde vanskeligt for dem, som ikke saa ham levende i sin virk- 

 somme Kraft. Thi hans Personlighed, som den tegnede sig med 

 varm Tiltrækning for Venner og eggende for Modstandere, hørte 

 med i hans Forfatterskap. 



Hans Smertensleie blev langt. Men i Kampen mod Døden 

 blev der over ham lagt det skjønneste Skjær. Det var den 

 gamle Kjæmpe, der higede mod Forsoningen. Han søgte tilbage 

 mod Venner fra unge Dage, fra hvem han var kommen bort, 

 men til hvis Hjerte han atter søgte hen. Han fandt, hvad han 

 søgte, og han kunde gaa bort i Ro og i Fred. Der var endnu 

 meget, overmaade meget, som kunde siges. Men Tiden vilde 

 ikke her strække til. Kun Et. — og jeg er vis paa, at det 

 stemmer med den kjære Afdødes Ønske, at dette nævnes: 



Han gik bort i Tro. Den var for ham Livets største Magt, 

 ligesom den rækker udover Livet. 



Forsamlingen hædrede den Afdødes Minde ved at reise sig. 



4. Pr. æses oplæste dernæst Selskabets Aarsberetning 

 for 1909: 



Videnskabs-Selskabet har i det forløbne Aar afholdt sine 

 sædvanlige 18 Møder: 6 i den mathematisk-naturvidenskabelige 

 Klasse, 6 i den historisk-filosofiske Klasse og 6 Fællesmøder. 



