6 P. O. SCHJØTT [No. 1 



en følge af livets almindelige love. Jeg nævner den her, uagtet 

 den egentlig ikke hører hid, fordi den er nødvendig. Den vil stille 

 sig som en hindring for det som jeg her tilstræber. Netop der- 

 for maa den ikke forties. Skal en reform gjennemføres, maa det 

 ske ved dygtige mænd. Dette gjælder ogsaa den høiere skole, 

 og kræver at man forbedrer de mænds kaar som udfører dens 

 arbeide. Nødvendigheden heraf viser sig netop nu. 



At dette hele spørgsmaal ikke blot har kulturel betydning, 

 er sikkert nok. I en samtale som jeg for mange aar siden 

 havde med en nys afdød kollega, der baade som statsmand og 

 videnskabsmand stod i aller første række, lod denne følgende 

 yttring falde: „Norge skylder sin selvstændighed to institutioner, 

 begge af fremmed oprindelse, 1) sin embedsstand, 2) sin armee. 

 Naar disse er forkvaklede eller ødelagte, kommer turen til vor 

 frihed og selvstændighed." 



Det sandes imidlertid her som oftere, at intet er saa galt 

 at det jo er godt for noget. Naar først traditionen i vor høiere 

 skole skulde brydes, og traaden som forbinder dens fortid med 

 dens nutid, afklippes, saa kunde tiden dertil, naar galt skulde 

 være, ikke være mere beleiligt valgt. 



Det klassiske studium har i de aartier som er gaaet, ikke 

 staaet stille. De fag som hører dertil, har undergaaet forandring, 

 og denne er skeet med fart. Navnlig paa archæologisk omraade 

 er der gjort opdagelser der har ført det philologiske studium ind 

 paa nye baner. At disse opdagelser maa benyttes med kritik, 

 er en selvfølge, og det kan ikke forringe deres værd, at de 

 stundom har ført selv de mest anseede forskere paa vildspor. 



Vi er hos os tilbøielige til, baade i videnskabelig henseende 

 og i praktiske spørgsmaal, kun at tåge det for fuld værdi som 

 kommer til os med udenlandsk firmastempel. Dette er her unø- 

 digt. Vi kan ryste af os vor husmandsbeskedenhed. Er forhol- 

 dene hos os end smaa, saa hindrer de os ikke fra saavel i store 

 som i mindre spørgsmaal at se sandheden. Snarere tvertom. 

 Traditionen støtter os, men binder os ikke, og videnskabelige 



