10 P. 0. SCHJOTT 



portion. Og samtidig ser vi dette partivæsens opløsningsproces, 

 der foregaar med en automatisk nødvendighed. Den drivende 

 kraft i det demokratiske partivæsen er ordet — phrasen eller 

 stikordet. De som har dette i sin magt, bliver herrer. Phrasen 

 bliver magt, demokratiet bliver demagogi, og dette ord betyder 

 hos Grækerne, som kjendte sagen af erfaring, demoralisation. 

 Partivæsenet bærer saaledes spiren til sin egen opløsning i sig. 

 Det undertrykker den frie tanke, bliver tyranni, men et impotent 

 og derved foragteligt tyranni, saaledes at hvor en virkelig dygtig 

 tyran optræder, det føles som en befrielse. 



Vi ser, som sagt, at demokratiet i Athen fremtræder i grel 

 belysning, og at i samme mon som dette sker, ogsaa lægemidlet 

 herimod frembyder sig. Og dette lægemiddel er, at der skabes 

 en magt som staar over partierne, modererer dem, og volder at 

 de ikke ødelægger hinanden, men ægger og ansporer hinanden 

 til en frugtbar væddekamp. 



Hegel har i sin „Philosophie der Geschichte" den bemærkning, 

 at den eneste lære man kan uddrage af historien, er den, at 

 man aldrig har lært noget af den. Heri ligger den sandhed, at 

 den historiske bevægelse foregaar med automatisk kraft, idet 

 ideerne selv træder ud i livet. Lad saa være: Den praktiske 

 politiker lærer intet af fortiden. Han staar fangen af øieblikkets 

 krav, lever af og for dagen. Men disse ideer bør kjendes. Det 

 er ikke blot nyttigt, det er nødvendigt. Man gjør vel i at huske, 

 specielt i et lidet folk, at, om theoretiserende politikere kan tåge 

 feil, saa er ideløse politikere af det onde. Under smaa forhold 

 fremvokser og udvikles smaa mænd. Vore forfædre saa det. 

 „Ved smaa strande og smaa søer", heder det i den ældre Edda, 

 „er mændenes sind smaa." Opportunister er ikke statsmænd, 

 og der er sandhed i det ord, at det er vanskeligt for et lidet folk 

 at tænke stort. 



Med hensyn til Grækernes ældste historie kan henvises til 

 mine afhandlinger „De ethnographiske forhold i det forhistoriske 

 Grækenland" fra 1895 og fornemmelig til „Makedoner, Græker 



