1916] GRUNDRIDS AF DEN POLITISKE ORGANISATION I GRÆKENLAND 15 



ved forklares ogsaa Herod. 5.72, hvor Kleomenes siger at han 

 ikke er Dorer, men Achæer. Dette forudsætter saaledes at han 

 tilhørte den Amyklæiske kongeæt. 



Saaledes faar vi da vide, at det politiske schema som vi al- 

 tid tinder i Sparta, var etableret: To konger, 30 ober, svarende 

 til de 30 curier i Rom. At forholdene hos Phønikerne, som vi 

 gjenfinder i Karthago, kan have tjent som mønster for institutio- 

 nerne i Sparta, er troligt nok. At der fra gammel tid af var 

 nøie forbindelse imellem Jøderne og Spartanerne, er os over- 

 leveret fra troværdigt hold, ligesom vi ogsaa ser tydelige spor 

 deraf i de religiøse institntioner i Sparta. Og Jøder og Phøni- 

 ker, der talte samme sprog, regnedes i national henseende som 

 eet. Dette er, som sagt, sandsynligt, men der har iallefald ogsaa 

 været en lokal foranledning. Endvidere kan vi mærke os at de 

 to konger som de 28 senatorer var medlemmer af og repræsen- 

 terede hver sin obe. 



I Aristoteles' Politik fortælles at medlemmerne af det spar- 

 tanske gerusie valgtes ved specielt valg, og han betegner valg- 

 maaden — forresten uden grund — som pueril. Men oprin- 

 delig var dette ikke saa, og det stemmer heller ikke med den 

 ordning, at kongerne, som ikke valgtes, var medlemmer af raadet. 

 At raadets medlemmer ikke valgtes, derfor har vi bevis ved det 

 som fortælles om begivenhederne paa Sphakteria ved Peloponneser- 

 krigens begyndelse. Spartanerne havde besat øen, men da dette 

 var en exponeret post, havde de tåget befæstningstropperne af 

 samtlige afdelinger i hæren. Da de som havde besat øen og 

 blev fangne, kom i Atheniensernes vold, ønskede raadet i Sparta 

 at faa dem fri, saasom de i „lige grad" var beslægtede med 

 dem. Det vil sige: De tilhørte de forskjellige ober, ligesom ogsaa 

 senatorerne. — Dette er forklaringen af stedet hos Thucydid, som 

 tiltrods for at det er et hovedsted, hidtil ei er blevet forstaaet. 



Altsaa: Dobbeltkongedømmet i Sparta forklares ved inkor- 

 porationen af Amyklæ, og saaledes forklares endvidere, at denne 

 inkorporation er skeet paa betingelser der var gunstige for 

 Amyklæerne, da deres kongehus gjaldt for at være det for- 

 nemste. Endvidere forklares at Kleomenes ikke var en Dorer. 



