1916] GRUNDRIDS AF DEN POLITISKE ORGANISATION I GRÆKENLAND 19 



hvad der i andre helleniske stater var demos, stod i Sparta 

 udenfor borgersamfundet, d. v. s. Heloter og Periøker. Og dog 

 har vi i Sparta et embede — Ephoratet — hvis hverv det var, 

 ligesom tilfældet var ni. h. t. Tribunerne i Rom, at repræsentere 

 og støtte demos. Hvorledes kan dette forklares? 



Da Amyklæ blev inkorporeret i Sparta, og dets achæiske 

 indbyggere fik plads i staten paa vilkaar der, som vi kan slutte 

 af det amyklæiske kongehus' priviligerede stilling i forhold til 

 det ældre doriske, stillede den doriske oprindelige borgerbefolk- 

 ning i skyggen, saa tiltrængte Dorerne et værn. Og vi faar her 

 anledning til at iagttage det samme forhold som fandt sted i 

 Athen, nemlig det helleniske sprogs og den helleniske nationali- 

 tets hartad vidunderlige evne til at assimilere de fremmede na- 

 tionaliteter hvormed de kom i berøring. Amyklæerne var Achæer 

 og talte aehæisk, og sammen med Heloter og Periøker dannede 

 de en knusende overvægt ligeoverfor de indvandrede Dorer. Og 

 dog formaaede disses sprog at denationalisere og hellenisere de 

 øvrige bestanddele af den spartanske stat, og derefter senere 

 ikke blot Peloponnes og det øvrige Hellas, men tillige, i tidens 

 løb, den hele da bekjendte verden. 



Forholdet i Sparta ser vi saaledes nogenlunde klart. Men 

 endnu bliver et spørgsmaal tilbage: Athen var en koloni fra 

 Sparta, og dets institutioner stammer derfra. Hvorfor var der da 

 ikke der noget som svarer til Ephoratet. Baade i Sparta og i 

 Rom betegner den i sit væsen beslægtede myndighed, Ephoratet 

 og Tribunatet, en organisation af den del af folket der følte 

 sig tilsidesat. Disse tager sig sit modpartis organisation til 

 mønster, og tilkjæmper sig lidt efter lidt en fast stilling i staten. 

 I Athen sker dette ikke, og det er et bevis paa det atheniensi- 

 ske folks manglende politiske sands og evne til selvstyre. Hjæl- 

 pen til de undertrykte kom der udenfra som en gave, først ved 

 Solon og saa ved Clisthenes, med engang og ikke ved langsom 

 indre væxt. Aristokratiet i Athen, der havde undertrykt demos, 



