1916] GRUNDRIDS AF DEN POLITISKE ORGANISATION I GRÆKENLAND 25 



blev i tidens løb tallet nedsat — 4 istedetfor 5. Herom har 

 Xenophons spartanske venner ei givet ham besked — de vilde 

 nemlig ikke vedgaa sit lands aftagen i folketal og magt. Nu er 

 stedet klart. De 7 afdelinger hos Thucydid er i virkeligheden 6, 

 da den ene, Brasideioi, fragaar. Det er de 6 morer eller halv- 

 tribus. Spartanerne var nemlig rykket ud med alle sine afde- 

 linger — fuld styrke. Hver af disse morer var delt i 4 dele 

 d. e. locher, og disse tæller her 128 mand. Disse er det som 

 Thucydid eller hans hjemmelsmand — fremmed som han — 

 ikke benævner med det paa de spartanske forhold passende 

 navn. Med fuldt tal var disse, som ovenfor sagt, i den ældste 

 tid 300 mand (cfr. Plut. Agis 8) og 5 i hver halvtribus — ved 

 Platæa var deres styrke 170. Ved denne tid — 418 f. Chr. — 

 var befolkningens tal sunket i det hele og følgelig ogsaa i de 

 militære afdelinger — altsaa 128 istedetfor oprindelig 300. 



Jeg standser her og fører fremstillingen af de spartanske 

 forhold ikke længer ned — til den tid som vi kjender fra Xeno- 

 phon, da kampen stod med Thebanerne og Epaminondas. Da 

 blev et helt nyt militærsystem indført i Sparta, og som følge 

 heraf ogsaa kadrene forandret. 



III. De politiske og sociale forhold i Athen. 



U. v. Wilamowitz-Moellendorff, der saavel indenfor de klas- 

 siske philologers kreds som udenfor denne enstemmig anerkjen- 

 des som den der i de herhenhørende studier staar i aller første 

 række, udtaler sig pag. 2 i sin bog „Staat und Gesellschaft 

 der Griechen", Berlin 1910, paa følgende maade om den græske 

 historie: „Was ist diese griechische geschichte? Wie sie der 

 antike klassizismus geformt und tradiert, der moderne klassizismus 

 aufgenommen und ausgestaltet hat, ein heroisch-pathetischer roman 

 und eine menge moralisierender oder pikanter anekdoten. Man 

 konnte versucht sein, diese schone fable convenue von den 

 heldenkåmpfen der Messenier bis zur seelengrosse des Demo- 

 sthenes im interesse der gymnasialpådagogik ebenso zu konser- 



