P. O. SCHJØTT. [No. 3 



P. 0. Schjøtt steilt in „Die Herkunft der Etrusker" (S. 18) folgende 

 Hypothesen auf: „Zuerst kamen die Pelasger von Thessalien iiber Spina und 

 Cortona. Demnachst kamen die Lydier iiber Smyrna. . . . Und darauf kamen 

 die Albaner, das sind die Latiner unter Aeneas nach Latium." — Diese nach 

 Kellanicus, Herodot und Livius iiberlieferten Wanderungen haben den Vor- 

 zug, die archaologiscben Funde Italiens, die aus dem zweiten vorchristliehen 

 Jahrtausend stammen, am besten zu erklaren. 



Den anføres fordi existentsen af en nationalitet hvis kultur 

 er aarhundreder ældre end Roms anlæg, viser at Roms historie 

 ei gaar tilbage til en ukjendt fortid, og at der med hensyn til 

 Rom kun undtagelsesvis kan være tale om mythologiske sagn. 

 Der falder ligefra begyndelsen af Roms historie lys derover, 

 selv om dette lys endnu ikke er det fulde dagslys. Vi ved nu 



— og dette er et udbytte af de nyeste forskninger — at Rom 

 er anlagt af Etrusker, at det følgelig hørte med til dette folk 

 og derfra hentede sine livskilder. 



Etruskerfolket stammer fra Orienten, følgelig ogsaa Romer- 

 folket. Ogsaa om dem gjælder den gamle regel : Ex oriente lux. 

 Religionen er grundlaget for den politiske organisation, for dens 

 virken og funktioneren. 



Romernes monotheistiske og spiritualistiske livsanskuelse 

 gjennemtrænger samfundet, leder dets udvikling og betinger dets 

 bestaaen. Herpaa beror de styrendes ret til at befale og de 

 underordnedes pligt til at adlyde. Jupiter Optimus Maximus 



— den algode og almægtige Fader Zeus, hvis tempel laa paa 

 Capitolium, er et symbol paa den magt der holder staten sammen. 

 Dette gjaldt da Rom var i sin første begyndelse, og ligesaa da 

 dets magt omfattede den hele da bekjendte verden. Og da Ju- 

 piters tempel var sunket i grus tilligemed byens keiserpaladser 

 og pragtbygninger, og den kristne kirke havde opslaaet sit sæde 

 paa ruinerne, saa gik statens organisation, under forandrede 

 navne, men med samme væsentlige træk, over paa kirken. Den 

 er endnu den dag idag den romerske kirkes forfatning, den 

 „mest fuldkomne forfatning som verden nogensinde har seet" 

 (Adolph Harnack: Das Wesen des Ghristenthums). 



