18 P. O. SGIIJØTT. [No. 3 



opkaldte forfatning, der regulerede deres pligter og rettigheder 

 og dannede grundvolden for Roms fremtidige liv i samfund 

 og stat. 



Vi har altsaa her et exempel paa hvad vi har kaldt de ro- 

 merske institntioners smidighed og fasthed. Skrankerne imellem 

 samfundets forskjellige rangklasser fastholdes saa længe det lader 

 sig gjøre. Naar de truer med at sprænges, aabner man dem, 

 for strax efter at opføre dem i deres gamle skikkelse. Vi gjen- 

 finder dette til stadighed i Roms politiske liv. Paa den maade 

 bevaredes kontinuiteten i den politiske udvikling, og det viste 

 sig her som altid i lignende tilfælde, at de nys optagne med- 

 lemmer i de høiere rangklasser ei var de mindst ivrige I il at 

 værge de politiske og sociale fortrin som de havde opnaaet. 



At det Tarquinske dynasti har været en historisk realitet 

 og ikke blot en historisk fiktion, bevises, foruden af traditionen, 

 ogsaa af de minder som det har efterladt sig. Blandt disse 

 staar i første række, foruden den Servianske mur, cloaca maxima, 

 større end den største af Paris's kloaker, et bevis paa at ved 

 denne tid ikke blot Roms økonomiske evne har været stor, 

 men ogsaa dets folketal betydeligt. 



Vi har saaledes fundet et udgangspunkt for at kunne for- 

 ståa og bedømme den Servianske forfatning. Der er vanskelig- 

 heder som endnu ei er løste, med hensyn til forstaaelsen af dens 

 væsentlige bestanddele. Vi er imidlertid efter den fremstilling 

 vi her har givet, i det heldige tilfælde, at det at opstille proble- 

 merne er det samme som at løse dem. 



