1916J DEN POLITISKE OG MILITÆRE ORGANfSATION I ROM. 19 



II. De sex suffragia. Patricii auctores. 



Naar man vil behandle den Servianske forfatningsreform 

 med dens vigtigste bestemmelser, er der to veie at gaa. Man 

 kan, som det tidligere har været tilfældet, gaa ud fra at der i 

 den Servianske klasseinddeling efter census optoges alle romerske 

 borgere. De ord som Livius bruger 1.42 slut, gir ialfald til nød 

 rum for denne opfatning, og analogien fra Solons klasseinddeling 

 taler derfor. Den anden vei er den, at Servius i sin klasse- 

 inddeling kun medtog plebeierne — d. v. s. i militær henseende 

 fodfolket — den Servianske reform var jo først og fremst en 

 militær foranstaltning, — men at adelens o: de tre, senere sex 

 slægtstribus stod utenfor denne inddeling. De havde nemlig 

 sin inddeling fra statens grundlæggelse af. Der var saaledes 

 ikke behov for nogen ny inddeling, ikke engang nogen mulighed 

 derfor efter romerske begreber. Den gamle inddeling var nemlig 

 grundlagt efter auspicia, altsaa hellig. Formen maatte bevares 

 saalænge der var realitet i den. Ja, Romernes konservative 

 sands medførte at selv om dette ikke længer var tilfældet, lod 

 man den beståa. 



Hvad er saa forskjellen mellem disse to veie, ligger der 

 nogen magt derpaa? 



Det romerske princip var efter Livius 1.42: Discrimen inter 

 gradus dignitatis, Det gjennemførtes i det borgerlige samfund, 

 i den politiske organisation og i hæren. Det gjennemførtes i 

 forholdet mellem Romerne selv og deres bundsforvandte, ligesaa 

 vel som mellem disse indbyrdes. Og dette gik videre. Da Ro- 

 merne havde lagt verden under sit herredømme, var der forskjel 

 mellem Italien og landene udenfor samme. Der var forskjel 

 mellem colonier og municipier. Forskjellen er altsaa et princip, 

 nødvendigt for at forståa Imperium Romanum. 



For at gaa tilbage til vort udgangspunkt, de sex suffragia. 

 saa har vi i dem at se grundvolden for den hele bygning. De 



