1916] DEN POLITISKE OG MILITÆRE ORGANISATION J ROM. 23 



I de gamle slægtstribus med de dertil hørende curier var 

 plebeierne ikke. Disse havde saaledes hverken sæde eller stemme 

 i comitia cnriata og heller ikke adgang til at tjene i rytteriet, 

 equitatns equo pnblico — der udskreves eiter denne inddeling. 

 Forholdet var altsaa ligeartet for Palricier som for Plebeier, 

 dette forstaar sig af sig selv. 



Forholdet var altsaa før den forandring som Polyb omtaler 

 6. 20, følgende: Eiter antallet af de værnepligtige der stod i de 

 lokale tribus' ruller, og den styrke som for anledningen tiltrængtes, 

 udskreves rytteriet, 300 ryttere eller riddere for hver legion. 

 Dette antal maatte paa den tid adelen stille. Og der er grund 

 til at tro at værnepligten hvilte tyngre paa patriciatet end paa 

 plebs. Efter slaget ved Gannæ var mer end halvdelen af senator- 

 pladsene ledige. Deres tidligere indehavere laa paa valpladsene 

 i Italien, og intet er mere egnet end dette til at bevise rigtig- 

 heden af K. W. Nitzsch's geniale bemærkning, at det romerske 

 senat ikke alene var en parlamentarisk forsamling, men ogsaa 

 en slags generalkommando for Imperium Romanum. Den gamle 

 sætning: „Adel forpligter" var hvad Rom angaar, især i repu- 

 blikens første tid, en skjæbnesvanger sandhed. Det romerske 

 patriciat betalte en høi blodskat. Overhovedet var det ingen 

 sinecure at være romersk patricier. 



Dette er altsaa grunden til at vore kilder, naar de omtaler 

 Servius Tullius' reform, nævner ridderne sidst, og hvorfor Livius 

 29. 37 siger at recognitio equitnm først iandt sted post lustrum 

 conditum. Og da^ridderne var udskrevet sidst, var det en kon- 

 sekvent følge deraf, at de ogsaa stemte sidst i comitia centuriata, 

 der jo ikke var andet end den paa militær vis ordnede exercitus 

 urbanus. 



Sagen har imidlertid sine vanskeligheder, som vi jo ogsaa 

 maa vente, da de sociale forhold i tidens løb forandres og de 

 politiske forhold paavirkes deraf. Livins 43.16 heder det, at ved 

 en afstemning i comitia centuriata af de 12 riddercenturier 8 

 havde stemt paa en nærmere angivet maade og ligesaa mange 

 andre af første klasse. Dette var aar 169 f. Chr. Hvorledes 

 skal dette forklares? 



