24 P. o. schjøtt. [No. 3 



Saalænge patrisierne alene maatte stille det til hæren for- 

 nødne rytteri og efter Polyb 6. 20 udskreves sidst, stemte de 

 ogsaa — som ovenfor nævnt — sidst i comitia centuriata, men 

 da dette ikke længer var muligt, og de rige blandt plebeierne 

 maatte gjøre tjeneste tilhest under betingelser der, om end ikke 

 identiske med de vilkaar hvorpaa de patriciske ryttere tjente, saa 

 dog var analoge dermed, blev forholdet forandret. De plebeier der 

 ei gjorde krigstjeneste med plebeierne, vilde heller ikke stemme 

 sammen med dem, og af den grund dannede man de 12 cen- 

 turiæ equitum, som Livius omtaler 1. 43 og siger at de var 

 forskjellige fra de 6 suffragia, og om hvilke det bog 43. 16 

 heder, at de stemte først i comitia centuriata og hørte til første 

 klasse. 



Ved oprettelsen af disse 12 centuriæ equitum blev selvsagt 

 de gamle riddercenturiers magt forringet. Tidligere havde equites 

 stemt som en samlet enhed — efter fodfolkets centurier. Da de 

 12 nye centurier var oprettet, forandredes forholdet, og den i tal 

 største halvdel stemte i fællesskab med første klasse, og først. 

 Men den magt som de gamle 6 suffragia øvede, var derfor 

 ingenlunde ophævet. Uden tilslutning af de 6 suffragia kunde, 

 som ovenfor nævnt, overhovedet ingen beslutning komme istand. 

 De dannede et permanent overhus med absolut veto. Deres magt 

 beroede nemlig ikke paa antallet af de afdelinger hvori afstem- 

 ningen foregik, men paa medlemmernes sociale prestige, paa den 

 stilling som de fremdeles indtog i det sociale og politiske arbeide 

 og i folkets historie. Dette er forklaringen af Livius 43. 16. 



Naar den forandring som omtales i Polyb 6.20, er indtraadt, 

 siges, som nævnt, ikke. Men uden tvivl er den indbefattet i og 

 indledet ved det som Livius siger 5. 7 i anledning af krigen 

 mod Veii aar 405, da der opstod mangel paa rytteri. De som 

 havde equi publici, strak nemlig ikke til, og der meldte sig der- 

 for frivillige. Af Polybs ord nævnte sted fremgaar indirekte, 

 men tydeligt, at før udskrivning til ryttertjeneste blev indført 

 efter census, skede denne efter adelig byrd og kun derefter. 

 Dette bekræftes ogsaa ved beretningen om L. Tarquitius, om 

 hvem det siges at han var fattig. De frivillige der meldte sig 



