19161 FILOSOFIEN HOS A. M. SCHWEIGAARD 9 



nævnte bidrag fra Schweigaards haand. Den findes nu, oversåt 

 av Arne Løchen paa norsk, op tat i Oskar Jæger og Fredrik 

 Stangs Anton Martin Schweigaards Ungdomsarbeider, s. 239 ff. 

 Jeg kalder den i det flg. kort den kritiske avh. f 1836 skrev 

 han i „Den Constitutionelle" nr. 17 og de følgende nrr. en an- 

 meldelse av William Sverdrups logik. Jeg kalder den den logiske 

 avhandling. Allerede noget før, nemlig i høstsemestret 1835, 

 holdt Schweigaard en række sleikt besøkte forelæsninger — 

 hans første — ved universitetet i Kristiania over retsvidenska- 

 pernes almindelige metode. Man har intet referat lav dem, men 

 det antages at de har været bygget over samme emne som de 

 to ovennævnte avhandlinger, den retsfilosofiske og den kritiske, 

 som ogsaa indbyrdes har flere berøringspunkter. Ebbe Hertz- 

 berg oplyser (i Professor Schweigaard i hans offentlige virksom- 

 het, s. 13 fg.) at „disse forelæsninger vakte stor opsigt og skal 

 ha været den egentlige foranledning til at der indtraadte et 

 slags brudd mellem den yngre slegt av videnskapsmænd, der 

 sluttet sig til Schweigaards opfattelse, og den ældre med den 

 gamle Georg Sverdrup i spidsen". 



Vi ser: reformatoren er i virksomhet. 



Men ræsonnementet i disse forelæsninger over metoden og 

 i de nævnte avhandlinger er filosofisk. 



I den retsfilosofiske avhandling polemiserer han mot natur- 

 retsfilosofien og dens teori om fornuften som en absolut rets- 

 kilde, og han taler om det unaturlige chaos av barbari og scho- 

 lastik der under navn av filosofi like fra Kants inkonsekvente 

 og ulykkelige positive lære, under de forskjelligste former, like til 

 den nærværende dag har utviklet sig i Tyskland, saa at det . . . 

 næsten i bokstavelig forstand i denne retning har isoleret Tysk- 

 land fra alle andre civiliserte lande. Det er klart at hvis dette 

 monstrum av magtsprog og digtninger, denne av fattige og 

 ufuldstændige abstraktioner sammensatte karikatur av et ver- 

 densbillede, der utgis for virkelighetens arkityp, hadde faat ind- 

 pas i den positive reis behandling, saa maatte der opstaa en 

 betydelig forvirring o. s. v. 



I den kritiske avhandling tar Schweigaard saa den tyske 



