Forord. 



G. 



'alaterbrevet har blandt de paulinske breve en enestaaende 

 betydning. Ikke blot fordi det fører os ind i kjernen af den kristelige 

 lære — tro i forbindelse med og i modsætning til lov — , men ogsaa 

 fordi vi i det lære at forståa Paulus' stilling til denne læres forkyn- 

 delse. Han forkyndte kristendommen blandt Grækerne, og for at 

 kunne udføre dette hverv maatte han være fortrolig med deres 

 tænkesæt, d. v. s. deres kulturelle og litterære standpunkt, — altsaa 

 være fortrolig med deres kultur, indviet i deres litteratur og be- 

 herske dennes indhold og form. Han var missionær ved det 

 mundtlige og skrevne ord for et dannet og kritisk publikum. 

 Den kritik, som øvedes af hans samtid, maa ogsaa vi øve. For at 

 være missionær maatte han være forfatter, og han har som saadan 

 plads i den græske litteratur og maa bedømmes deretter. Dette 

 standpunkt maa aldrig tabes af syne, d. v. s. den fortolkning, 

 som ei bestaar for den philologiske og æsthetiske kritik, er falsk. 



