[ildledning. 



JT aulus' stilling charakteriseres derved, at han staar alene 

 ved siden af de øvrige apostle og tildels mod dem. Og denne 

 særstilling er givet derved, at de øvrige apostle er udtaget af 

 Jesus, medens han levede, Paulus af den opstandne. Til at for- 

 kynde evangeliet krævedes forskjellige psychologiske betingelser, 

 naar det gjaldt Jøder og Græker. For de første var Jesus' 

 frelsesgjerning en opfyldelse af Profeternes spaadomme. Deri 

 laa beviset for dens sandhed ; cfr. Acta 8, 16 ff. Med hensyn 

 til Grækerne krævedes noget andet. De havde ved philosophiske 

 spekulationer søgt at forklare den verden, i hvis midte mennesket 

 er sat. Deretter stillede de sine spørgsmaal, og deretter skulde 

 disse besvares. 



I kristendommens første tid kan vi i denne iagttage to 

 strømninger, og det er først efterhaanden, at disse mødes og 

 forenes. Petrus var den første og den ledende blandt de jødiske 

 kristne i Jerusalem. Utenfor dette sted og denne kreds var 

 stillingen en anden, og den charakteriseres med al ønskelig tyde- 

 lighed af Paulus Galaterbrevet 2, 11 ff. 



Den græske dannelse har to udgangspunkter: 1) De homeriske 

 digte — i dem feirer polytheismen sin triumph. 2) Den attiske 

 kultur, der ligefra begyndelsen af er gjennemtrængt af hebraiske, 

 d. v. s. monotheistiske ideer, som, ved den dem iboende kraft, 

 saa at sige automatisk løber ud i philosophisk udformning. Men 

 for at forkynde evangeliet for en verden, som beherskedes af 

 denne kultur, maatte man selv være orienteret i den, og Paulus 

 var den eneste blandt apostlene, som stod paa dens høider. 



