10 P. o. schjøtt [No. 5 



udspeide den frihed, som vi har i Jesus Christus, for at bringe 

 os under aaget. Men ikke engang for et øieblik gav jeg efter 

 for disse eller underordnede mig dem, foråt evangeliets sandlied 

 skulde blive bevaret for Eder. Men af dem, som syntes at være 

 noget — hvordan de ellers var, derpaa kommer det mig ikke 

 an, persons anseelse er ikke hos Gud - af disse mægtige mænd 

 blev mig altsaa intet yderligere paalagt. Tvertom, da de saa, at 

 det var mig betroet at forkynde evangelium blandt de uom- 

 skaarne, ligesom Petrus blandt de omskaarne, — thi den, som 

 havde givet Petrus magt til apostelembede blandt de omskaarne, 

 gav ogsaa mig denne magt blandt hedningerne — da de saa 

 dette og erkjendte den naade, som var mig givet, saa gav Jakob, 

 Kephas og Johannes, der ansaaes som menighedens støtter, mig 

 og Barnabas sit haandslag som tegn paa samarbeide, foråt vi 

 skulde vende os til hedningerne, de til de omskaarne. Kun at 

 vi skulde komme de fattige ihu, og netop dette har jeg ivrigt 

 bestræbt mig for at gjøre. 



Men da Kephas kom til Antiochia, traadte jeg op imod ham 

 ansigt til ansigt, thi han var dømt. Før der nemlig kom nogle 

 udsendinge fra Jakob, spiste han sammen med hedningerne, 

 men da de kom, tråk han sig tilbage og udskilte sig fra dem af 

 frygt for tilhængerne af omskjærelsen. Og sammen med ham deltog 

 ogsaa de øvrige jøder i hykleriet, saa at endog Barnabas blev 

 forledet til at hykle med dem. Men da jeg saa, at de ikke 

 handlede ret efter evangeliets sandhed, saa sagde jeg til Kephas 

 aabent for alle: „Hvis du, som er jøde, lever paa hedensk og 

 ikke paa jødisk vis, hvorledes kan Du da tvinge hedningerne til 

 at leve som jøder?" Vi er af fødsel jøder og ikke hedenske syn- 

 dere, men da vi ved, at et menneske ikke retfærdiggjøres af 

 lovens gjerninger, men kun af tro paa Jesus Christus, saa har 

 vi ogsaa antaget troen paa Christus, foråt vi kan retfærdig- 

 gjøres af Christi tro, og ikke af lovens gjerninger. Thi af lovens 

 gjerninger vil intet kjød blive retfærdiggjort. Men hvis vi, naar 

 vi søger retfærdiggjørelse i Christus, har vist os selv at være 

 syndere, er da Christus en syndens tjener? Langtfra. Hvis 

 nemlig det, som jeg har nedrevet, af mig atter bygges op, saa 



