12 P. 0. SGHJØTT [No. 5 



indskyde noget. Det var til Abraham, at forjættelselserne blev 

 givet, og til hans sæd. Der bruges ikke flertal, som om det gjaldt 

 flere, men ental — „og Din sæd", som er Christus. Jeg mener 

 saaledes: Den bestemmelse, som Gud fortid med retsgyldig virk- 

 ning havde truffet, gjør den eiter 470 aars forløb givne lov ikke 

 ugyldig, saa den ophæver forjættelsen. Thi hvis arven er eiter 

 lov, er den ikke mer eiter forjættelse. Men Abraham blev ved 

 forjættelse Guds naade tildel. 



Hvad altsaa er loven? Den blev tilføiet for overtrædelsernes 

 skyld, indtil den sæd kom, hvem forjættelsen er givet — anordnet 

 ved engle i en mæglers haand. Men en mægler er ikke for 

 een, men Gud er een. Er da loven mod Guds forjættelse? 

 Langtfra. Thi hvis der var givet en lov, som kunde skabe liv, 

 saa vilde i sandhed retfærdigheden komme af loven. Men skriften 

 har sammenfattet alt under synd, foråt forjættelsen af tro paa 

 Jesus Christus skal gives de troende. Men før troen kom, var 

 vi indesluttet under loven, og holdtes i forvaring til troen, som 

 skulde aabenbares. Saaledes er loven blevet vor tugtemester til 

 Christus, foråt vi kan retfærdiggjøres af tro. Men da troen 

 kom, er vi ikke længer under tugtemester. Alle er I nemlig 

 Guds børn ved troen paa Jesus Christus. Thi alle I, som er 

 døbte til Christus, har iført Eder Christus. Der er ikke længer 

 Jøde eller Hellener, der er ikke træl eller fri, der er ikke mand 

 eller kvinde, alle er I een i Jesus Christus. Men hvis I hører 

 Christus til, saa er I Abrahams sæd, og arvinger efter forjættelse. 



Kap. 4. 



Jeg mener da: Saalænge arvingen er umyndig, er han i 

 intet forskjellig fra en tjener, skjønt han er herre over alt, men 

 er under formyndere og forvaltere, indtil den af hans fader be- 

 stemte frist. Saaledes var ogsaa vi, saalænge vi var umyndige, 

 trælbundne under verdens magter, men da tidens fylde kom, 

 sendte Gud sin søn, født af en kvinde, født under loven, for at 

 løskjøbe dem, som staar under loven, at vi kan indsættes i vor 

 ret som børn. Og da I er børn, har Gud sendt i Eders hjerte sin 



