1916] BREVET TIL GALATERNE 13 



søns aand, som raaber Abba fader. Altsaa er Du ikke længer 

 tjener, men søn, men hvis søn, da ogsaa arving formedelst Gud. 

 Men dengang da I ikke kjendte Gud, var I trælbundne under de 

 Guder, som eiter sit væsen intet er. Men nu da I har lært Gud 

 at kjende, eller rettere da I er kjendte af ham, hvorledes er det 

 skeet, at I atter vender Eder til disse svage og usle verdens- 

 magter, som I atter vil tjene fra nyt af? I tager vare paa dage, 

 maaneder, særskilte tider og aar. Jeg frygter for, at mit arbeide 

 for Eder har været forgjæves. 



Bliv som jeg, fordi ogsaa jeg er som I, jeg beder Eder. I 

 har intet ondt gjort mig. I ved jo, at det var i menneskelig 

 skrøbelighed, at jeg tidligere forkyndte Eder evangelium. Og 

 den fristelse for mig, som laa i menneskelig svaghed, voldte ikke, 

 at I ringeagtede mig, men I modtog mig som en Guds engel, 

 som Jesus Ghristus. Hvad er der da blevet af den glæde, I lagde 

 for dagen? Thi jeg vidner om Eder, at I, om muligt, vilde have 

 udstukket Eders øine og givet mig dem. Er jeg da blevet Eders 

 fiende, fordi jeg siger Eder sandhed? De er nidkjære for Eder, 

 ikke for det gode, men de vil udelukke Eder, foråt I skal være 

 nidkjære for dem. Ret er det at være nidkjær for det, som godt 

 er, altid og ikke blot naar jeg er tilstede hos Eder. Mine kjære 

 børn, for hvem jeg atter har fødselsveer, indtil Ghristus vinder 

 fast skikkelse i Eder. Jeg skulde ønske at være tilstede hos 

 Eder nu og tale med sorgens røst, thi jeg er raadløs for Eders 

 skyld. 



Sig mig I, som vil være under loven, hører I ikke loven? 

 Der er jo skrevet, at Abraham havde to sønner, en med tjeneste- 

 kvinden og en med den frie kvinde. Men tjenestekvindens søn 

 var født eiter kjødet, den frie kvindes ifølge forjættelsen. Dette 

 er at forståa som en lignelse: Det betyder de to pagter, den 

 ene fra bjerget Sinai, der føder til trældom. Det er Agar. Thi 

 Agar er bjerget Sinai i Arabien, og svarer til det nuværende 

 Jerusalem, thi dette er i trældom med sine børn. Men det him- 

 melske Jerusalem er fri, og det er vor moder. Der er jo skre- 

 vet: „Glæd Dig, Du ufrugtbare, som ikke føder. Bryd ud i 

 jubelraab, Du som ikke har fødselsveer, thi mange er den for- 



