excellence hører blandt de virksomste lægemidler som til dato 

 har set dagens lys. 



Det er med rette sagt om Ehrlich, og herpaa avgir bl. a. 

 just salvarsanet bekræftelse, at hans opdagelser aldrig skyldtes 

 det rene slumpetræf, hvorpaa der som bekjendt ogsaa i viden- 

 skapen er eksempler, eller at svineheldet, for at bruke et vulgært 

 uttryk, hadde fulgt ham i hælene. Et problem som kræftens 

 aarsaker og patogenese opgav han som mindre frugtbart for 

 videre bearbeidelse. 



Av helse var han aldrig videre sterk. Utover i 80-aarene 

 fik han saaledes lungetæring; men saa stor var hans tillid til 

 tuberkulin, og navnlig til dets ophavsmand Rob. Koch, at han lot 

 sig behandle med det omstridte middel, og resultatet var ial- 

 fald tilsynelatende udmerket I samme anledning var han for- 

 resten en tid i Ægypten og opnaadde jo ogsaa den relativt høie 

 alder av 6IV2 aar. Han døde heller ikke av den oprindelige 

 sygdom, men av skrumpnyre paa arteriosklerotisk basis i forbin- 

 delse med diabetes mellitus. 



I aar 1900 blev han kommandør av Olafs-ordenen, og 8 aar 

 senere fik han sig den medicinske Nobelpris tildelt. — 



Med Paul Ehrlich er ikke blot et skapende geni, men et i 

 virkeligheten godt menneske stedt til sine fædre. Hans livsverk 

 kommer ikke til at dø; ti en skare elever vil i pietetsfuld for- 

 staaelse føre dette videre. 



