94 



ikke litet til at styrke nationalitetsbevisstheten og utbrede for- 

 staaelsen av sammenhængen mellem begivenhetene i 1814 og 

 i 1905. 



Ingen som nu vil drive selvstændige studier over 1814 og 

 tiden nærmest før og efter, kan komme forbi Yngv. Nielsens 

 verker. Selv om man paa flere punkter naar til en anden op- 

 fatning end han, vil man dog med tak maatte erkjende at det 

 var ham som brøt veien og la grunden. Det norske historiker- 

 møte i 1914 gav ogsaa i utvetydige ordelag uttryk for denne 

 erkjendelse og denne taknemlighetsfølelse i sit hilsningstelegram 

 til den gamle forsker. 



I sine senere aar tok professor Nielsen ogsaa vor ældste 

 historie op til selvstændig undersøkelse. Han holdt flere foredrag 

 i Videnskapsselskapet over emner fra den ældre sagatid og 

 offentliggjorde en række avhandlinger fra samme tidsrum dels i 

 „Historisk Tidsskrift", dels i Geografisk Selskaps aarbok. Det 

 lykkedes ham virkelig ogsaa her at yde positive bidrag av værd, 

 navnlig fortjener i saa henseende hans studier over Harald 

 Haarfagres historie at fremhæves; men han naadde dog neppe 

 paa dette omraade nogen fuldkommen sakkyndighet, og arten 

 av hans begavelse gjorde ham neppe heller særlig skikket for 

 dette studium. 



Det gjælder som en almindelig karakteristik av Yngv. 

 Nielsens historiske verker at de bygger paa aktstykker, de gir 

 nyt stof, ofte fra vanskelig tilgjængelige kilder, spredte i biblio- 

 teker og arkiver rundt om i Nord- og Mellemeuropas forskjellige 

 lande; de har derfor sin største betydning som kildeskrifter. < 

 Yngv. Nielsens bøker er aldrig en gjengivelse av andres under- 

 søkelser, de er overalt hvor dette overho vedet har været gjørlig, 

 fyldt med nyt historisk stof, som ofte gir præmisser til nye, 

 sikre slutninger, en ny opfatning. Vistnok kan ogsaa Yngv. 

 Nielsens kildestudier suppleres — i nyere tid er der jo næsten 

 ingen grænse for stoffets mængde — og det kan selvfølgelig være 

 meget som har undgaaet Nielsens opmerksomhet, eller som han 

 ikke har rukket at ta med. Og hvad vi saaledes finder, kan 

 kanske berigtige hans slutninger og gi nye synspunkter; men hans 



