105 



historie og professor Mohns historie vil derfor i ikke liten grad 

 gjenspeile en hel ny videnskaps grundlæggelse og utvikling. Ut- 

 førligere herom vil man finde i den puhlikation som det Norske 

 meteorologiske institut kommer til at utgi i anledning av sit 

 forestaaende femtiaarsjubilæum. Jeg maa her begrænse mig til 

 omtalen av enkelte hovedtræk hvor Mohns virksomhet har faat 

 størst betydning for hans videnskap og for hans land. Og jeg 

 skal forsøke at gjøre dette i rammen av en biografisk skildring, 

 bygget for en stor del paa korte optegnelser som han selv har 

 efterlatt. 



Professor Mohn er født i Bergen den 15de mai 1835. Hans 

 far var kjøbmand og tilhørte en familie som i midten av det 18de 

 aarhundrede var utvandret fra Rostock til Bergen. Paa Bergens 

 katedralskole, som han besøkte fra sit 10de til sit 17de aar, fik 

 han ingen undervisning i naturfag. Efterat han i 1852 hadde 

 tat eksamen artium, var det hans forældres mening at han skulde 

 studere teologi. Han hadde ogsaa lagt op hebraisk til artium. 

 Men da han hadde begyndt at forberede sig til andeneksamen 

 og hadde hørt en eller to forelæsninger over fysik hos professor 

 Langberg, var det som en helt ny verden aapnet sig for ham, 

 der tok al hans interesse fangen. Fysik og astronomi blev hans 

 hovedinteresse. 



Som bekjendt var Universitetet paa den tid kun daarlig 

 rustet til at veilede studerende med naturvidenskabelige inter- 

 esser. Mohns ældre samtidige hadde alle maattet vælge det 

 mineralogiske studium som eneste indgang Universitetet bød til 

 studiet av de eksakte naturvidenskaper. Mineralogien hadde 

 været gjennemgangsstudiet for Fearnley til astronomien, for 

 Bjerknes til den rene matematik, for Christie til fysiken. Ogsaa 

 Mohn valgte at studere mineralogi, ikke fordi det nu var den 

 eneste vei, men fordi han endnu for sit vedkommende maatte 

 betragte den som den bedste. Den nyoprettede reailærereksamen 

 med sin tilgift av to videnskaper som botanik og zoologi til de 

 disciplinersom var hans hovedinteresse, forekom ham for vidtloftig. 

 Og som senere fysisk geograf har han altid sat pris paa sit 



