138 



slegt var han den ensomme skikkelse av gammeldags klassisk 

 reisning, og han var læreren i de . døde sprog fremfor nogen 

 anden. Han var læreren i sprogforskningens anatomi, Johan 

 Storm i dens fysiologi. At han stod Johan Storm og den ret- 

 ning han repræsenterte, fjernt, betinger netop hans slutlethet 

 om sin opgave: at utdanne filologer og sprogmænd som virkelig 

 kunde de gamle sprog. Om de gamle sprog har hans lærer- 

 virksomhet koncentrert sig; der gives neppe det gamle indo- 

 germanske sprog hvori han ikke har meddelt undervisning, 

 offentlig, saa det er optegnet i Universitetets aarbøker, og privat 

 til elever og kolleger. 



Da Sophus Bugge var borte, og da Johan Storm hadde 

 trukket sig tilbake fra de kredse hvor det videnskabelige liv 

 pulserte, stod Torp som sprogvidenskapens „Altmeister" iblandt 

 os. Det var en selvfølge at vort selskap gjorde ham til den 

 av den historisk-filosofiske klasse utgaaede præses. 



Men han fjernedes ikke fra os eftersom hans ry steg. Vi- 

 denskabelige utmerkelser glædet ham sikkert, men han beholdt 

 sin glæde for sig selv; jeg tror saaledes ikke nogen av os vet 

 nøiagtig besked om hvilke fremmede videnskapsselskaper Torp 

 var medlem av. Gamle venner forblev han tro, og han hadde 

 let for at knytte nye til sig. Mange er derfor de som føler sig 

 bundet til ham i inderlig hengivenhet. De takker ham for raad 

 og venlig deltagelse, samtidig som de undrer sig over hvor langt 

 hans omtanke kunde naa; med det samme hjertelag øste han 

 ut av sin rike viden og av sine beskedne midler. 



Den samme storladne ødselhet møter vi ogsaa i hans forsk- 

 ning. Hvad der tiltrak hans interesse, saaledes som de gaade- 

 fulde indskrifter i uopklarte sprog, kunde han styrte sig viljeløs 

 ut i, uten den forstandige beregning av om resultatene svarte 

 til den anvendte tid. Etruskiske tekster kunde nagle ham til 

 skrivebordet for et helt døgn. Men saa hadde han ogsaa under- 

 tiden den lykke at kunne dukke dypt og bringe virkelige skatter 

 op med sig. 



Man har sagt at Torp egentlig burde være blit filolog — 

 klassisk filolog — og ikke indskrifttolker og ordtyder. Det kan 



