m 



kræft i næsen, skyldes den hyppige indaanding av radiurri- 

 emanation. 



Det er næsten tragisk at en mand som Ramsay, som vi 

 har at takke for saa store opdagelser, i sine sidste aar rnaatte 

 opleve videnskabelige skuffelser. Jeg husker endda, da jeg i 

 1906 møtte ham i Liverpool, hvilken kolossal opsigt det vakte, 

 da der blev fortalt at Ramsay har forvandlet kobber til lithium, 

 ved indvirkning av emanation, altsaa en metalforvandling utenfor 

 de radioaktive stoffer, en metalforvandling som syntes at virke- 

 liggjøre alchymistenes gamle drøm. Men faa aar efter kunde 

 madame Curie og frøken Gleditsch vise at denne forvandling 

 ikke eksisterte. Likeledes holdt en anden opdagelse av Ramsay, 

 optræden av neon ved våndets spaltning under radioaktive stof- 

 fers indvirkning, ikke stik ved efterprøvning. Den samme skjæbne 

 hadde Ramsays paastand om at forbindelsene av kvælstof- 

 familiens elementer, som silicium, titan, tin, thorium, ved emana- 

 tionens indvirkning leverer kulsyre, det betyr altsaa en forvand- 

 ling av et element i et andet. 



Disse feiltagelser kan forøvrig ikke fordunkle Ramsays ry 

 som en av nutidens største kemikere. Hans videnskabelige stor- 

 bedrifter vandt ogsaa almen anerkjendelse. Næsten alle viden- 

 skabelige institutioner i verden valgte ham til medlem og æres- 

 medlem. Hans regjering hædret ham ved at tildele ham adelen. 

 I 1904 fik han Nobelprisen i kemi. 



Ramsay var ikke bare forsker, men samtidig en udmerket 

 lærer, og blandt hans elever tindes mænd av stor betydning. 

 Han var ogsaa en mand av en meget omfattende almendannelse 

 og behersket et stort antal av sprog. Jeg husker endda min 

 forbauselse da jeg første gang efter min flytning til Kristiania 

 møtte ham og han tiltalte mig paa flytende norsk. I sin auto- 

 biografi fortæller han humoristisk at han efter sin overbevis- 

 ning skylder sin kjendskap til det hollandske sprog sin ansæt- 

 telse som professor i Bristol. Han kunde nemlig for et medlem 

 av universitetets styre, en gammel prest, oversætte en hollandsk 

 teologisk avhandling og vandt saa hans stemme. 



