10 SOFUS THORMODSÆTER [1917 



on allein befurchtet er sich, lm mochte zu viel auifgelegt werden, das er 

 nicht tragen konnte, weil in Norwegen gar keine hiilffe ist, den allein von 

 gemeinen pfarherrn, die selten zusammen konnen kommen, vnd Irer viel 

 nicht viel wissen. E. M. aus hohem Verstand wird wol wiasen, wie solcher 

 Mann zu gebrauchen sei, das er dennoch etwas zu thun habe. Ich habe 

 In getrostet, das wir ja mussen Christo sein himmelreich bawen helten,. 

 Gott wird vns in dem arbeit wol stercken." l 



Og i et brev, dateret 14. april 1545, til den samme konge, 

 skriver dr. Martin Luther selv: 



„M. Torbertus so ettliche zeit mein Tischgesell vnd kostgenger gewest, 

 kompt itzt heym zu E. K. M. Den befelb ich vnterteniglich E. K. M. Es- 

 ist ein feiner gelerter mann. Hoffe, Gott solle viel frucht vnd guts durch. 

 yhn schaffen, welchs ich auch von hertzen bitte vnd wundsche." 2 



Derefter har mester Torbjørn forlatt Wittenberg, hvor han 

 altsaa har opholdt sig henved halvtredje aar. Og med de anbe- 

 falinger, han bragte med sig, gik det ikke an længere at negte- 

 ham den stilling, hvortil han allerede i januar 1542 av rette 

 vedkommende — domkapitlet i Nidaros — var blit valgt. 



Mester Torbjørn Olavssøn Bratt blev altsaa den første 

 evangeliske biskop (superintendent) i det gamle erkestift. At han 

 skulde gaa bort allerede etter 2 aars virksomhet (1548), hører til. 

 de saare minder i norsk kirkehistorie. 



Nr. 2 i denne gruppe blev under prof. dr. philos, ac medi- 

 cinae Salomon Alberts prorektorat den 17. november 1576 

 immatrikuleret i Wittenberg som 



M. Halverdus Gunarius Salsburgensis IVorwegus. 

 Samme dag blev ogsaa indskrevet bergenseren Petrus Wemon- 

 tinus (ex) Norwegia. De to har fulgtes ad til Wittenberg, like- 

 som de tidligere hadde været sammen i Kjøbenhavn og Rostock- 

 Paa sidstnævnte sted blev mester Halvard immalr. i decbr. 1566- 

 (her indskreven rigtigere som Haluardus Gunnari) og tok under 

 Melanchtons discipel Johannes Posselius' dekanat magistergraden 

 smstds. 27 /3 1572; i den derværende matrikel er senere tilføiet: 

 Pastor & Lector in collegio Asloensi. 



Tilføielsen Salsburgensis faar sin forklaring i det kjendte 

 distichon, som mester Halvard har skrevet i sin Chronicon. 

 Begum Norvegiae: 



1 Anførte brevsamling I, s. 39 fg. 



2 Ibid. II, s. 265. 



