20 SOFUS THORMODSÆTER [1917 



De to Nordmænd var: 



Janus G a e o r g i u s S t a f v a n g r i u s Norvegus og 

 Olaus Petraeus Jemtlandus Norvegus. 



Den sidstnævnte blev immatrikuleret i Wittenberg den 27de 

 juli 1598 som Olaus Petraeus Isogaeus Danus (!). I Bangs 

 bøker optrær han overalt (tilsammen 4 gange) som Norvegus. 



Ser man nærmere paa de emner, som her var gjenstand 

 for disse vore unge landsmænds studier, saa er det for det første 

 en række spørsmaal v de natura" (hvad stoikerne, lægerne 

 („medici u ) og kirken kalder natur). — Derefter avhandles „de 

 causis", og her skjelnes mellem 4 slags causæ: materialis, for- 

 malis, efficiens og finalis. Hvad causa efficiens angaar, er vel 

 det en terminus, som nutidens filosofi neppe har synderlig bruk 

 for. — Fremdeles avhandles „Z)e Monstris sev Prodigiis u . Den 

 nærmere specificering er: Spectr a, ostenta, monstra et meteor a. 

 Under besvarelsen av spørsmaalet „Qvid est tempus?"' faar man 

 bl. a. høre, hvordan Aristoteles definerer begrepet „nunc u , og 

 hvorledes teologerne distingverer mellem tempus, aevum et 

 aetemum. — Et følgende kapitel handler v de elementis" og nærmere 

 bestemt ,,de igne", „de aqua" og „de terra il ; efter Neanders 

 n cosmographia u nævnes de 3 verdensdele Europa, Asia og 

 Afrika, og derpaa tilføies noget, som dengang endnu hadde ny- 

 hetens interesse: ^Quibus America et Magellanica, quæ nuper 

 Hispanorum navigationibus inventa sunt, adduntur". Under 

 behandlingen av læren om elementerne undersøkte man „de 

 speciebus alterationis" , tilslut „de putrefactione il . Saa kommer 

 meteorlæren med dens bestemmelser „de nubibus", „de nive u , 

 „de grandine", „de halone", „de virgis" og „de iride". Her 

 spørres „Quid est iris? 1 ' og svares: „Est arcus varicolor etc." 

 Her reises ogsaa det spørsmaal: Fuitne iris ante diluuium? 

 Svaret lyder: „Maximé" og fortsætter bl. a. saaledes: „Sol 

 enim & Luna ante diluuium fuerunt, radij Solis & Lunæ, 

 item nubes rarida & aquosa fuit; sequitur ergo iridem fuisse". 

 Overfor de indvendinger, som kunde tænkes fremført fra opfat- 

 ningen av Genesis (cap. 9), svares: „Sicut ante Pascham agni 

 fuerunt, ante baptismum aqua, ante cænam Domini panis et 



