No. 1] NORSKE MAGISTRE I WITTENBERG 27 



„approbali et inscripti" i aaret 1597 (28. juli). Formodentlig 

 har da ogsaa Rasmus Brems hat ansættelse i det nordligste 

 Norge, siden sønnen blev indført i Wittenberg som Boreali 

 Norvegus. 



Under 4. juli 1690 indsendte mag. Brems fra Trondenes gjen- 

 nem biskop Krog 1 en beskeden ansøkning om at bli medtjener 

 og successor hos sognepresten i Loppen hr. Torben Reiersøn, som 

 da var gammel. Den 6. september s. a. gav biskopen Brems 

 vidnesbyrd om, at han hadde brukt sin tid vel ved universitetet 

 og „endog [udi] tvende peregrinationer apud exteros, hvor jeg helst 

 haiver kjendt hannem, ved sin lærdom og schichelighed forhverfvet 

 sig stor yndest. Siden den tid hafver han in solo patrio været 

 flittig og lychelig in praxi medica og derved haft baade afhold 

 og ophold". Ved kongens kaldelse kunde han nu bli „Medicus 

 animae et corporis til Finmarkens ære, velstand og forbedring". 

 Brems blev saa antat som kapellan med succession den 4. oktbr. 

 1690 og antages at ha været v den første læge i Finmarken". 



Men hvad gjør saa cancelliet? Jo — det glemmer bort 

 Brems' utnævnelse og beskikker en anden ved navn Trude 

 Nitter! Hvordan det nu gik under dette administrative slurveri, 

 er uklart. Og om magister Brems' senere skjæbne vites intet 

 nærmere 2 . 



Anno 1675 var professor i græsk Balthasar Stolbergius 3 

 for anden gang decanus. Den 27. april blev under hans præsi- 

 dium 23 magistre promoveret og som nr. 19: 



Petrus Nicolai Krogius Aarhusio-Cimber. 



Eksaminatorer var prof. i østerlandske sprog Andreas 

 Sennertus 4 , prof. i moral Christianus Rørensee, prof. i poesi 



1 Se om ham nedenfor. 



2 Disse sidste oplysninger er hentet fra D. Thraps „Efterretninger om 

 nordenfjeldske Prester i Slutningen af det 17de Aarhundrede" (Særtryk 

 av „Luthersk Ugeskrift" for 1892, s. 6). 



3 F. i Meissen 1640, blev professor 1668 og døde 1684. Han skrev bl. a. 

 Exercitationes de Solæcismis & Barbarismis N. T. falso tributts. 



4 Se foran s. 26. 



