24 



delvis motsigende vidnesbyrd ; men i virkeligheten blev de bare 

 motsigende fordi vi nu var for tilbøielig til at skematisere. Fore- 

 dragsholderen hadde opstillet en rent uhistorisk motsætning mel- 

 lem liberalisme og demokrati, fordi han skematiserte begrepene 

 eiter moderne juridiske forestillinger, og paa samme maate hadde 

 han konstruert en kunstig motsætning mellem folkesuveræniteten 

 og kravet paa en adskillelse mellem statsmagtene. Faktisk 

 hadde princippet om magtens tredeling vedblit at leve tvert igjen- 

 nem og sammen med folkesuveræniteten ; det kunde en se klare 

 beviser for i den spanske grundlov av 1812 og i N. Wergelands 

 grundlovsutkast fra 1814. Spørsmaalet blir om den norske grund- 

 lov overdrog noget av suveræniteten til andre statsmagter end 

 folkerepræsentationen, og med hensyn til den utøvende magt 

 maatte det her avgjøre saken, at den ikke fik noget absolut veto 

 i nogen ting. Grundlaget for forfatningen blev saaledes folke- 

 suveræniteten; den blev omhyggelig bevart under unionsfor- 

 handlingene om høsten 1814, den blev fastslaat i princippet, og 

 derfor kunde den siden bli til liv. Taleren hævdet da at der var 

 en fast kontinuitet i vor forfatningshistorie. 



Efter et kort replikskif te mellem foredragsholderen 

 og K o h t bemerket Aall at det ikke var rigtig at konstruere 

 en principiel motsætning mellem demokrati og liberalisme. At 

 det norske demokrati mangen gang hadde svigtet frihetens sak, 

 var unegtelig, men ikke karakteriserende og ikke noget som med 

 nødvendighet fulgte av dets almindelige standpunkt. Man kunde 

 ikke uten videre si, at de liberale standpunkter var noget som 

 et faatal hævdet. overfor en større flok, altsaa var en sak for 

 aristokrater overfor demokrati. Standsinteressenes og privile- 

 gienes historie fortæller om noget andet. Motsætningen mellem 

 magtmisbruk og liberalisme ligger vel heller uttrykt i den staa- 

 ende kamp mellem tradition og individualisme. 

 2. Pr æses oplæste følgende redegjørelse: 

 De abnorme tider som vi nu er inde i, har heller ikke 

 Videnskapsselskapet kunnet undgaa at faa føle. Bestyrelsen 

 finder det nødvendig at fremlægge for medlemmene en rede- 



