64 



sondring mellem folketro og teologi, en anvendelse av kritisk- 

 analytisk metode paa de teologiske synteser 1 , — en forskningsvei 

 som førte ham frem til erkjendelse av den ægyptiske religions 

 karakter som en i sit ældste stadium primitiv og polyteistisk, og 

 som videre ledet ham paa spor efter de særprægede, indbyrdes 

 forskjelligartede lokalkulter. Men det er et vidnesbyrd om om- 

 fanget av M.s kompetance at hans forskninger har hat en lig- 

 nende grundlæggende betydning paa det omraade hvor man utvil- 

 somt mere end paa noget andet har at søke den store arv som 

 den ægyptiske oldtid har skjænket efterverdenen, nemlig kunstens, 

 specielt arkitekturens og skulpturens. 



Der var en tid da M. holdt paa at trækkes bort fra en ude- 

 lukkende beskjæftigelse med den rene ægyptologi. Jeg sigter 

 ikke her til den kuriøse episode da han, for at skaffe sig eksi- 

 stensmidler, som ganske ungt menneske opholdt sig et aars tid 

 i Peru som filologisk assistent hos en herre der hadde sat sig 

 som maal at paavise sammenhængen mellem visse indianske dia- 

 lekter og de „ariske", d. v. s. de indo-europæiske sprog. Men 

 jeg tænker paa at M. engang følte sig sterkt dragen til studiet 

 av byzantinsk arkæologi, og allerede hadde drevet forskninger 

 og gjort adskillige optegnelser i den anledning. Denne interesse 

 gik over paa hans søn, Jean M., hvis studier i første række kom 

 til at gjælde Byzants og Ægypten i den byzantinske periode. 

 Delvis er han at regne med til de franske ægyptologer, de yngste, 

 elever av M.s elever, og derved indirekte av selve den store 

 mester, han som var det høie forbillede, han som alt i 1873 av 

 Renan blev hyldet som autoritet, og hvis virksomhet blev be- 

 stemmende, ikke bare for den franske forskning, men for ægyp- 

 tologien i det hele. Det var en korrekt ytring da Naville, den 

 bekjendte Schweizer-ægyptolog, ved budskapet om M.s død er- 

 klærte at nu hadde ægyptologien mistet sit hode: la mort de M. 

 a décapité légyptologie. 



Under krigen i 1870 lot M., som var født i Paris, men av 

 italienske forældre, sig naturalisere, og deltok i kampene. Under 



1 Jfr. H. O. Lange, i Chantepie de la Saussaye's Lehrbuch d. Relig.gesch. 3 

 bd. I s. 193. 



