73 



baltiske sprog. Vi finder i det saa hyppig nævnte verk „Die 

 Declination" ikke bare den almene erkjendelse av saadant arbei- 

 des nødvendighet, vi kan endog se Leskien peke paa særopgaver 

 fra disse hans specialomraader, som først ti og tyve aar senere 

 utkommer i bearbeidelse fra hans haand. Jeg sigter til hans ord 

 s. 53: „Es kommt hier ein Factor in Rechnung, der tiberall zu 

 spiiren, bis jetzt aber leider in seinem Werthe nicht fest zu be- 

 stimmen ist, der Accent. Eine und zwar vergleichende Bear- 

 beitung der litauisch-slavischen Accentgesetze gehort zu den aller- 

 dringendsten Erfordernissen fiir eine wissenschaftliche Grammatik 

 dieser Sprachen . . . Ich wollte diese Bemerkung hier nicht unter- 

 driicken, um einmal darauf aufmerksam zu machen, dass hier 

 noch manche Punkte zu untersuchen sind, ehe die Vergleichung 

 der indogermanischen Sprachen eine genugende Grundlage er- 

 halten kann . . . .". 



Se denne bemerkning kunde igjen let lede til at anse Leskien 

 for den fremsynte, den fremfor andre foroveranende. Jeg tror 

 at vi ogsaa her maa slutte anderledes. Ogsaa akcentspørsmaalet 

 „laa i luften". Dets betydning rykket bl. a. ind i fremste linje 

 ved Verners berømte „Eine ausnahme der ersten lautverschiebung", 

 skrevet aaret før Leskiens „Die Declination" og trykt samme aar 

 som sidstnævnte. Under saadanne forhold er det naturlig at 

 Leskien, observant og lydhør, retter opmerksomhet ogsaa til 

 denne kant, hvor han senere skulde levere saa ypperlige arbeider. 



— Altsaa, bedre hjælpemidler, utdypet reel kundskap og 

 mere indgaaende sigtning paa særomraadene. I disse krav, reist 

 ut fra personlig erfaring og med den sammenlignende sprogforsk- 

 nings behov for øie, bunder Leskiens væsentlige produktion, baade 

 en lang række mindre artikler og hans senere standardarbeider, 

 for hvilke det mindre sterke „Die Declination" længst er traadt 

 i skyggen. I det store verk „Die Bildung der Nomina im Li- 

 tauischen" (1891) angir han i forordet likefrem som skriftets for- 

 maal „den Sprachforschern einen moglichst reichen Vorrath zu 

 bieten, aus dem sie bequem schopfen konnen . . .". Forut for 



