84 



Den uppgaava som no laag fyre, var aa skriva soga aat 

 den danske heltediktingi; aa skilja millom nytt og gamalt, 

 millom det historiske grunnlaget og den poetiske umarbeidingi, 

 aa finna orsakene til alle umskifti. Olrik gav seg straks i lag 

 med uppgaava, men skreiv samstundes paa andre luten av 

 Sakses oldhistorie; der skildrar han den poetiske karakter som 

 kvar av forteljingane hjaa Saxo hev, han fester seg ved kom- 

 positionen, ved motivforraadet og ved dei ideal som hev stade 

 for sogemannen. Han legg vegt paa motivvandringi, anten han 

 so hev aa gjera med laan innanfor nordisk dikting eller med 

 vidvankande eventyrdrag. 



Ein merkar i andre luten av Sakses oldhistorie at Olrik hev 

 fenge ein noko annan maate aa taka segnene paa. Han hev no 

 lettare for aa sjåa det aalmenne i det einskilde, eit finare øyra 

 for samspelet av dei mange ulike faktorar som kann ha vore 

 med til aa byggja ei segn upp. Dette nye hev tvillaust i stor 

 mun korne fraa Moltke Moe. Olrik fortel at daa han raaka 

 Moltke Moe „mødtes jeg pludselig med et nyt syn, der med fuld 

 sans for hver enkeltheds særpræg først og sidst dog så den som 

 fyldt af helheden. Den Svend-Grundtvigske kongstanke om over- 

 leveringen som noget levende, der hidtil havde mødt mig i sans 

 for enkeltlivet, vældede frem med en rigere underbygning af al- 

 men tankebevægelse, der fattede livsstrømmen, hele den tidlige 

 menneskeheds fælles syn, som den store afgørende faktor." I 

 dedikationen til Moltke Moe i „Nordisk aandsliv" segjer han: 

 „De lærte mig ved Deres ord og Deres værker, hvorledes for- 

 skeren skal lade æmnets indre liv svulme og glimte frem i fler- 

 sidig skønhed. De lærte mig af hvormange rødder, hjemlige og 

 fremmede den tilsyneladende helstøbte aandsfrembringelse rin- 

 der op". 



Olrik hadde alt i januar 1893 tinga plass i „Aarbøger for 

 nordisk Oldkyndighed" for ei stor utgreiding um dansk helte- 

 dikting. Men arbeidet voks og voks millom hendene hans. Det 

 drygde so lenge fyrr han kom med noko, at han vart „rent 

 videnskabelig så at sige sat ud af kurs", som han sjølv fortel. 

 Det gjekk heile 10 aar, so kom endeleg fyrste bandet av „Dan- 



