126 



Rudolf Keyser og P. A. Munch grundla før midten av 19de 

 aarh. Dietrichson var kun 24 aar yngre end P. A. Munch, han 

 hadde staat ham personlig nær, og han bragte ham den sidste 

 hilsen fra Norge ved hans likfærd i Rom 1863 likesom ved 

 graven ved Gestiuspyramidens fot paa hans 100 aarsdag 1910. 

 Paa et enkelt omraade var Dietrichson den som i første række 

 tok arven op efter vor store nationalforsker. Det var roman- 

 tikkens og skandinavismens og ikke nutidens realistiske syn paa 

 de nationale værdier som denne slegt hævdet. De saa Norge 

 gjennem et medium som de kaldte „Nordens aand". Men fædre- 

 landssindet og begeistringen for at løfte frem og kaste lys over 

 minderne fra vor fortid og gjøre dem til aktive kræfter i nu- 

 tidens liv var ikke mindre hos dem for det. 



Overhodet var Dietrichson ved hele sin personlighet, sit ab- 

 strakt-idealistiske livssyn, sin brede almenkultur og sin utpræget 

 sikre uttryksform, sin billedrike veltalenhet den sidste repræsen- 

 tant for en kulturtype som hadde dype røtter i gammel norsk 

 dannelse, men som nu hører historien til. 



Dietrichson blev 83 aar gammel. Han var født 1834, og 

 man forstaar gjennem hvilket langt tidsrum han hadde været i 

 berøring med universitetet, naar man hører at han for første 

 gang 1858 — altsaa for snart 60 aar siden — var med i kon- 

 kurrencen om en av dets lærerstillinger. (Det gjaldt dengang 

 stipendiatposten i nordisk litteratur, hvor det stod mellem ham, 

 Gath. Bang, Hartvig Lassen og B. Roggen). Sit første viden- 

 skabelige arbeide utgav han 1860, sit sidste 1916. 



Da denne konkurrence var gaat ham imot, drog han 1859 

 til det for norsk aandsliv dengang ytterst fjerne og fremmede 

 Uppsala. Her og i Stockholm holdt han flere rækker forelæs- 

 ninger over dansk og svensk litteratur, som vakte betydelig op- 

 sigt, og 1861 blev han 27 aar gammel docent ved Uppsala uni- 

 versitet i dette fag. Det maa overhodet sterkt betones at han 

 begyndte i litteraturhistorien og først derfra kom over i kunst- 

 historien. 1862 — 65 levde han i Italien, og her — i eventyrlandet, 

 hvor gamle kunstskatter møtte hans mottagelige sind for hvert 

 andet skridt — var det han definitivt brøt med litteraturforsk- 



