1907.] UNDERSØGELSE AF TERRASSEGRUS I ASKER. 15 



yngre høifjeldssparagmit og høifjeldsgabbroen samt de med denne 

 nær sammenhørende bergarter, saa faar vi, at ikke mindre end 

 30,03 % af materialet er flyttet over 30 km., ja en betydelig 

 del deraf endog meget længere. Endvidere kan vi sammen med 

 syenitporfyren uden nogen nævneværdig feil slaa sammen de 

 faatalligt optrædende bergarter essexit, camptonit, keratofyr, 

 akerit, nordmarkit, granit og kvartsporfyr, hvorved vi faar en af 

 22,05 % bestaaende gruppe, hvis materiale er flyttet en afstand 

 af 20—1,5 km. Sammenfattes i en gruppe for sig den devo- 

 niske sandsten, kvartskonglomeratet og augitporfyren, faar man 

 12,16 % af materialet, som er flyttet ca. 1,5 km. Sammenfattes 

 saa endelig i en gruppe for sig selv den fossilførende silur, 

 kalksandstenen og hornfelserne, faar man hele 32,50 % af ma- 

 terialet, som skriver sig fra en erosionslinje af en kilometers 

 længde, fra 1500 m. til 500 ni. fra afsætningsstedet. Tilbage 

 er nu kun en liden gruppe af diabaser og diabaslignende berg- 

 arter, tilsammen kun 3,65 %, af mere uvis herkomst, da disse 

 bergarter optræder sporadisk over en stor del af det her om- 

 handlede felt; men fly tningsaf standen kan vistnok sættes under 

 30 km., ja for en større del betydelig under, hvad der jo for- 

 resten ved den faatallige gruppe spiller en underordnet rolle. 

 Samler vi dette i en tabellarisk oversigt, faaes følgende: 





°/o 



— » — 



500-1500 m. 



32,5 „ 



— »— 



ca. 1,5 km. . 



12,2 „ 



— »— 



1,5-20 „ . 



22,1 „ 



— ).— 



0-30 „ '. 



• 3,7 „ 



— » — 



over 30 „ 



30,0 „ 



Det vigtigste resultat af den her omhandlede undersøgelse 

 turde være, at terrassegruset viser sig kun at være omvandlet 

 og omlagret af allerede tidligere paa stedet værende moræne- 

 grus; nogen nævneværdig transport ad marin vei kan ikke 

 paavises at have fundet sted. 



Trykt den 17. juli 1907. 



