8 P. A. ØYEN. [No. 1. 



Dernæst følger nogle fan, ialt 4, tildels sterkt forvitrede akeriter. 



Og ligeledes kommer nogle faa, ialt 5, rødliggraa, tildels 

 kvartsførende nordmarkiter. 



Nu følger en talrig repræsentation af forskjellige syenit- 

 eller feldspatporfyrer, dels de egte rombeporfyrer, dels mere 

 mandelstenagtige, eller tufagtige, eller endog breccieagtige, snart 

 dækkebergarter, snart gangbergarter, ofte grænsefaciesvarieteter. 



Af rødliggraa, finkornet til middelskornet granit forekommer 

 ogsaa et par stykker. 



Nogle faa, ofte forholdsvis sterkt forvitrede kvartsporfyrer, 

 dels i mere normal, rødliggraa farve, men ogsaa i blaaagtige, 

 snart mere grønne, snart mere gule nuancer, forekommer ogsaa. 



En ikke ganske faatallig række, ialt 163, bestaar af fin- 

 kornede bergarter, ved hvilke det makroskopisk er vanskelig at af- 

 gjøre med sikkerhed, om de skal henføres til syenitporfyrrækken 

 eller til den følgende diabasrække, muligens helst til den sidste, 

 endskjønt mange af disse finkornede til tætte gangbergarter er 

 meget tvilsomme. 



Derpaa følger saa til slut en ganske faatallig repræsentation 

 af forskjellige diabaser, ialt 120. 



Antallet af de i den her omhandlede analyse medtagne sten 

 og blokke udgjør saaledes ialt 7752. 



Samles de nu erholdte resultater i en tabellarisk oversigt, 

 faaes følgende: 



Grundfjeldsbergarter (gneis) Antal 1719 = 22,17 % 



— » — (glimmerskifer) . . — 10 = 0,13 „ 



— »— (hornblendeskifer) . — 3 = 0,04 „ 



— »— (granit) .... — 209 = 2,70 „ 



— .. (kvarts) .... — 13 - 0,17 „ 



■\— »- (feldspat) .... — 1 - 0,01 „ 



— ■» — (breccie) .... — 1 — 0,01 „ 



Gammel, graa sparagmit . . . . . — 306 = 3,95 „ 



Blaakvarts . . . ..... . . . — 14 = 0,18 „ 



Fyllit ......_ 5 = o,07 „ 



Silur (fossilførende) — 111 = 1,43 „ 



