1907.] UNDERSØGELSE AF TERRASSEGRUS I ASKER. 



med røde feldspatøine og klar kvarts, som kjendes fra flere ste- 

 der i Ronderne. Disse skifrige varieteter har i det ydre snart 

 mere lighed med en glimmerskifer, men viser sig bestandig som 

 egte sparagmiter lige saa vel som de mere sparagmitagtig ud- 

 seende typer. Endvidere bør mærkes en konglomeratagtig type 

 med graagrøn, finkornet grundmasse og nødde — egstore kvarts- 

 rullestene af lys, rødlig farve. Der findes ogsaa en sparagmit 

 med rød feldspat og dels klare, dels melkefarvede kvartskorn, 

 som minder om Tyldalens røde sparagmit. Men man bør mærke 

 sig, at medens den vestlige fjeldviddes forskjellige varieteter fore- 

 kommer forholdsvis talrig, er de østligere egnes røde typer et 

 særsyn. 



Dernæst har man en forholdsvis god repræsentation af for- 

 skjellige hornfelser. Af disse er igjen kalkhornfelserne uden 

 sammenligning de talrigst repræsenterede med ialt 146, medens 

 resten, 15, falder paa forskjellige andre typer af som regel for- 

 holdsvis mørk farve. Kalkhornfelserne udmærker sig ved sine 

 forholdsvis lyse farver, gulgraa, grønagtige, blaaagtige, rødlige 

 med gult anstrøg og hyppig flammede i graagule, graagrønne, 

 blaagrønne, violette og noget rødlige farver. 



Derpaa følger en lang række af forskjellige, eruptive 

 bergarter. 



Først bør man her mærke sig de forskjellige gabbroberg- 

 arter, der dels forekommer i graa, finkornede, dioritisk udseende 

 varieteter, ialt 8, der ikke er at skille fra saadanne, som man 

 ser paa forskjellige steder i Jotunheimen. 



Dertil kommer tætte, graagrønne hornblendegabbroer, tildels 

 med olivin, ialt 4, og endelig finkornede dioritiske bergarter, 

 ialt 5. En enkelt mørk olivinfels med rødbrun forvitringshud, 

 fuldstændig svarende til Jotunfjeldenes, forekom ogsaa. 



Dernæst kom en enkelt af den fra Gran kjendte essexit, og 

 desuden nogle faa af nærstaaende spalteprodukter, saaledes en 

 enkelt camptonit og nogle sten og blokke af for øiet tætte til 

 finkornede, lyse keratofyrer eller bostoniter, ialt 11. 



Derpaa har man et par augitporfyrer. 



