1907.] BOTANISKE UNDERSØGELSER I INDRE RYFYLKE. 35 



Saxifraga slellaris L. Fugtige steder i fjeldtraklerne, alm., 

 gaar ogsaa ned i urerne ved fjordene. 



Saxifraga nivalis L. Klipperifter, teml. alm., især i Sul- 

 dalsfjeldenes skiferpartier. 



Saxifraga oppositifolia L. Fugtige klipper og urer, teml. 

 alm. i fjeldtrakterne (Suldalsfjeldene), undertiden ogsaa langs 

 fjordene ned i lavlandet. 



Saxifraga aizoides L. Fugtige klippeskrænter og ved bække, 

 alm. i fjeldtrakterne og undertiden med bækkene ned til søen. 



Saxifraga cernua L. Skyvattenfjeld og (ifølge Røskeland) 

 Meien paa grænsen mellem Suldal og Bykle. Suldal: Krokvas- 

 nuten ovenfor Bleskestadmoen, skrænterne ovenfor Kirkesteins- 

 stølen, Østre Kallefjeld (ifølge Røskeland). 



Saxifraga caespitosa L. Teml. alm. paa de høiere fjelde 

 i Suldal og Saude samt indenfor Førre i Jøsenfjorden. 



Saxifraga rivularis L. Ved det smeltende snevand, teml. 

 alm. paa de høiere Suldalsfjelde. 



Saxifraga tridactylites L. *adscendens (L). Meien paa 

 grænsen mellem Suldal og Bykle (Røskeland). 



Chrysosplenium alternifolium L. Fugtige steder, i de 

 lavere trakter. 



Chrysosplenium oppositifolium L. Som foreg., i de ydre 

 fjord trakter. Sandsf jorden (Norman i Bl. N. Fl.). 



Parnassia palustris L. Myr og fugtige klipper, alm., til 

 birkegrænsen. 



Eibes rubrum L. *pubescens (Wg.). Suldal: Sandsætlierne 

 nedenfor Steinstøl. 



remota, patentissima, florem stellarem formantia. Formrigdommen i 

 Ryfylkefjeldene antager han skyldes krydsninger dels mellem S. Coty- 

 ledon og forskjellige former af S. Aizoon, dels mellem forskjellige 

 former inden den sidste art. Det bør dog bemerkes, som ogsaa frem- 

 holdt i I p. 35, at lokaliteten synes at have været væsentlig med- 

 virkende til formdannelsen; de smaa former med sammentrængt blom- 

 sterstand tindes nemlig fortrinsvis oppe paa fjeldvidden og ellers paa 

 ugunstigere lokaliteter. 



