16 FREDRIK GRØN. [No. 5. 



mensætte de enkle læge midler, som findes inden fædrelandets 

 grænser („inter fines palriæ nata"), til forskjellige compositioner". 

 At imidlertid Bartholins fordomsfrie og kritiske forslag om theri- 

 akens sammensætning, der vil afskaffe slangekjødet, ikke vandt 

 anklang, fremgaar deraf, at i den af Ph. D. 1658 x optagne 

 Theriaca Andromachi indeholdes dette stof, medens antallet af 

 komponenter er det gamle, nemlig 64. Formentlig har man ikke 

 vovet det „sprang ud i mørket", som Bartholin foreslaar. 



Om vi nu end, som tidligere fremhævet, finder theriak at 

 være forsvundet fra de fleste moderne farmakopøer, gjælder dette 

 ingenlunde alle. Særlig paafaldende er den konservatisme, hvorom 

 flere romanske landes farmakopøer bærer vidnesbyrd. Vel er 

 det saa, at vi kan finde navnet theriak igjen under forskjellige 

 forklædninger ogsaa i enkelte germanske landes materia medica; 

 men stoffet er her undergaaet en transformation, saa at dets 

 oprindelige sammensætning er forsvundet. Saaledes har „The 

 british pharmacopoeia" af 1885 (s. 405) opført: theriaca (treacle), 

 der defineres saaledes: „The uncrystallised residue of the re- 

 fining of sugar", altsaa m. a. o. syrup, og Ph. Austr. af 1865 

 har opført en electuarium aromaticum c. opio, som kaldes „theri- 

 aca" i undertitelen. Men i den franske og i den spanske farma- 

 kopø figurerer endnu den gamle theriak. Saaledes har „Godex 

 medicamentarius" af 1884 (Pharmacopoea Gallica) en „électuaire 

 thériacal", som indeholder ikke mindre end 57 bestanddele ! 

 Blandt disse findes dog ikke andre faunistiske midler end casto- 

 reum, medens „Pharmacopea espafiola" af 1884 som bestanddel 

 af „polvo teriacal" (pulvis theriacalis) opfører: „Viboras privadas 

 de sus cabezas y piel, desecados" (o: viperæ siccatae, sine capite 

 et pelle)! Endnu er altsaa „ Galen" ikke død i Spanien! 



Foruden dette „polvo teriacal" opfører den spanske farma- 

 kopø endnu to former af electuarium theriacale, hvori dette pulver 

 indgaar som bestanddel, nemlig baade en „electuario teriacal" 



1 Dispensatorium Hafniense, jussu superiorum a medicis Hafniensibus 

 adornatum Thomas Bartholinus publici juris fecit, Hafniæ, 1658, s. 128. 

 Der opføres nemlig som bestanddel „trochisci de vipera", om hvilke det 

 5. 123 heder: Ex Italia Venetiis, aut Patavio petuntur. 



