Valby-amulettens runeindskrift. 



Fremlagt i det hist.-filos. klassemøde d. 24de mai 1907. 



JL Aarbøger for nordisk Oldkyndighed 1907 s. 19 ff. har 

 jeg forsøgt en tolkning af runeindskriften paa brakteaten nr. 28 

 Stephens fra Overhornbæk, nær Randers. Paa denne brakteat 

 forekommer efter min tydning verbalformerne Aih „eier" og tAuiu 

 „udstyrer, istandbringer" (præs. til tawido paa guldhornet), hvor 

 a er skrevet med et eiendommeligt og næsten enestaaende rune- 

 tegn. Det har (som rune 18) i tAuiu form af en lodret stav, 

 fra hvilken der noget nedenfor toppen skraaner en kvist nedad 

 mod venstre og fra hvilken der et stykke ovenfor basis skraaner 

 en kvist opad mod høire: \. Rune 8 (a i Aih) har væsentlig 

 samme form ; dog er denne runes kviste fortsatte helt op til i 

 linje med stavens top og helt ned til i linje med stavens basis, 

 og øvre kvist er paa rune 8 svagt buet. 



Skjønt rune 8 og endnu mere rune 18 paa brakt. 28 har 

 nogen lighed med \, har jeg dog ikke vovet at opfatte hine 

 runer som former af \. Ellers haves ingen sikre eksempler paa, 

 at kvistene paa \ gaar ud fra staven langt nedenfor dennes top 

 og langt ovenfor dennes basis (anf. st. s. 20). 



En rune, som i form fuldstændig stemmer overens med 

 r. 18 a paa brakt. 28, forekommer paa den lille granitsten fra 

 Valby ved Kjøbenhavn (Wimmer, Runenschrift s. 77 anm.), 

 hvoraf tegninger i naturlig størrelse er meddelte s. 4 1 . Til rune 



1 Af disse tegninger er de to første, som fremstiller indskriftfladen og 

 den side, som er modsat denne, med professor Wimmer's velvillige 



