14 MAGNUS OLSEN. H.-F. Kl. 



gjøre aat dig for Avund og Svek med mine ti Fingre og mine 

 tolv Guds-Engler, saa du skal faa Blod att i Kroppen, Kjød paa 

 Benene o. s. v." 



Nær beslægtede er de følgende formularer hos Bang nr. 

 172 — 177, ligeledes i episk form, hvorved en troldkvinde, som 

 er paa vei til „Mande-Hjem" for at skade „fæ og faar og heste", 

 af Jesus (og Jomfru Maria) manes i bjerg eller nedstyrtes i 

 Helvede. 



Fremdeles nr. 190 — 198, hvis episke ramme er, at en eller 

 flere hellige personer møder „Avind" eller «Agundsmanden", 

 som er paa vei „ til bondens gaard at fordærve baade fæ og 

 faar", og fordriver ham. En af disse formularer (nr. 192) har 

 overskriften „Til at faa smør", og i det hele tåget er der ogsaa 

 ved denne gruppe navnlig tale om avind paa kreaturer. 



Naar der i mange af disse formularer er tale om avind 

 eller avindsmanden, som er udsendt for at skade, har man sikkert 

 tænkt paadjævelen og alt det onde i hans følge, som „ttyver og 

 farer mellem himmel og jord". Der findes dog paa norsk om- 

 raade ogsaa levninger af ældre forestillinger om „avind", som 

 intet har med kristelige forestillinger at gjøre. I de væsener 

 („avunds-kvinder") nr. 309, „avunden den lede" nr. 294, som 

 „kjødet river og blodet suger" (f. eks. nr. 309) og hvis „tænder 

 og tunge" maa „bindes" (nr. 294), tør vi kanske se dæmoner 

 fra en fjern fortid. Særlig interessant er det dog for os, naar, 

 som i Bang nr. 165 „For Avind" 1 (fra Urskog, 1822), avind 

 paa kreaturerne siges bl. a. at kunne skyldes onde menneskers 

 blik („det onde øie" „mal d'occhio"): 



nede rødt" er hans kors (oldn. råda, bl. a. om kors med eller uden 

 billede af den korsfæstede Kristus, ogsaa: helgenbillede i alminde- 

 lighed, se Fritzner). Disse betydninger synes oldn. råda (opr. „stang, 

 stok" f. eks. til støtte i en høstak) at have antaget ved indflydelse fra 

 ags. rod f. „crux, staurus" (oldsaks, råda f. „kors"). Ellers er oldn. råda, 

 „kors" ikke bevaret i nynorsk. 



En lignende forvanskning som den, der foreligger i „rødt", er det, 

 naar i nr. 154 (fra Jeløen, c. 1780) koen siger: „de har staalet Hjernen 

 af mit Hus" (istf. „af min haus"). Samme feil i det samme haandskrift 

 fra Jeløen: nr. 130 og 203 „hus-greb" for „haus-greb". 

 Ogsaa trykt i Theol. Tidsskrift 2den række X s. 177. 



