10 R. COLLETT. [No. 8. 



mindre end Svart-Andens. Svart-Anden ligner jo en Edderfugl, 

 og ikke en Alke; den har tillige større Vinger. 



Fuglen var saa stor som en Ringgaas [Branta bemidlet], 

 større, end en Svart- And, men mindre end en Hav-Immer [Co- 

 lymbus glacialis]. 



Lyden, Fuglene gav, lignede ikke Ændernes Snadren. 



De øvrige 3 Fugle var som en almindelig Alke, Farven som 

 hos disse. Den skudte Fugl havde hvid Øieplet; Pletterne hos 

 de 3 andre var det ikke muligt at se. 



Wolley erindrer jeg ikke at have talt med om Geirfuglen; 

 jeg erindrer Nordvi viste mig dens Tegning, men om det var 

 af en Bog, erindrer jeg ikke. 



Jeg erindrer, at Fuglen var sort og hvid som Alken, derom 

 talte vi ogsaa, da den var skudt, og vi betragtede den i Baaden. 



Da vi jagede eiter Fuglene og kom dem temmelig nær, 

 hørte vi Lyd, som om de talte med hverandre; derpaa begyndte 

 de at pladske og arbeide med Vingerne for at undgaa os." 



L. 0. Brodtkorb. 



Der vil selvfølgeligt kunne opkastes berettigede Tvivl om, 

 hvorvidt Hr. Brodtkorbs Meddelelser om Begivenheden kunne 

 tillægges nogen virkelig Betydning, eller ikke. 



Det sikre er, at i Aaret 1848 blev af en øvet og intelligent 

 Jæger, der kjendte alle Egnens jagtbare Fugle, truffet en Flok 

 af 4, ham ubekjendte Sø-Fugle, hvoraf 1 blev skudt, men ikke 

 nøiere undersøgt, og heller ikke opbevaret. 



Samme Aar (eller noget senere) blev af en i samme Egn 

 boende Mand, der besad naturhistoriske Kundskaber, fremkastet 

 den Formodning, at den skudte Fugl kunde have været en Alca 

 impennis, en Anskuelse, som Jægeren, ved at se en Afbildning 

 af denne Art, fandt sandsynlig. Denne Formodning blev derefter 

 (i 1855 og 1856) i Breve meddelt en dansk og en svensk Viden- 

 skabsmand, der begge (uden Gommentar) have omtalt Begiven- 

 heden i sine samtidigt udgivne Skrifter. 



Hertil kan med Føie indvendes, at det muligens var først 

 efter flere Aars Forløb, at Hr. B. fik Leilighed til at se en 



