4 KHISTIAN NORBY. [No. 9. 



orthofosforsyrens og pyrofosforsyrens partial-aciditet til det oven- 

 for nævnte tidspunkt henholdsvis x og y, opstillede de lig- 



ningerne: 



x + y = a> 



og I x + y = b 



hvoraf de til ethvert enkelt tidspunkt bestemte værdien af 

 x = 3 {b — a). 



Ifølge privat meddelelse har forfatterne dog senere gjort op- 

 merksom paa, at den sidste af de 2 ovenstaaende ligninger er 

 urigtig og bør skrives : f x -f- y = b, hvoraf x = 2{b — a). Kon- 

 stanternes numeriske værdi i Montemartini og Egidi's for- 

 søgsrækker er saaledes af dem feil beregnede, uden at dette dog 

 influerer paa det af dem fundne hovedresultat, at den nævnte 

 reaktion er af Iste orden. 



Ved de af os udførte forsøg, hvor pyrofosforsyren er tilstede 

 som et salt, og hydratiseringen foregaar under indflydelse af en 

 syre, søgte vi først at bestemme mængden af dannet ortho- 

 fosforsyre ved behandling med molybdænsur ammoniak, der 

 som bekjendt ikke giver bundfald med pyrofosforsyre. Imidlertid 

 viste det sig at en paalidelig bestemmelse af de to fosforsyre- 

 former ved siden af hinanden ikke kunde opnaaes paa denne 

 maade, da det ikke lykkes at udfælde orthofosforsyrens molyb- 

 dænsyreforbindelse uden at der samtidig foregaar en videre 

 hydrolyse af pyrofosforsyren under den tilstedeværende salpeter- 

 syres indvirkning. 



Et for vort øiemed langt bedre adskillelsesmiddel mellem de 

 to fosforsyrer fandt vi i luteokoboltklorid, [Co(NH 3 ) 6 \Cl 3 , som 

 fælder pyrofosfatet næsten øieblikkelig, selv i sterkt fortyndede 

 opløsninger, medens det med orthofosfat giver en forbindelse, 

 der udkrystalliserer først efter mange timers forløb. 



Dette luteokoboltnatriumpyrofosfat, et smukt gyldent, silke- 

 glindsende bundfald, varierer i sin sammensætning noget med 

 temperaturen; men fældet ved samme temperatur og under for- 

 øvrigt samme forhold synes det at være konstant med ca. 38% 

 P*Oi. 



