5 



Ogsaa Zodiakallyset og Saturns Ring er muligens Vidnes- 

 byrd om kjæmpemæssige elektriske Fænomener i tynde Gaser, 

 fremkaldt af de her omtalte Straaler fra Solen. En saadan 

 elektrisk Theori for Saturns Ring vil neppe have større Vanskelig- 

 heder at kjæmpe med end den nu overalt antagae „Meteorit- 

 Theori"! Hvis Stjernerne i Almindelighed udsender saadanne 

 Straaler, vil de derved opmagnetisere Planeterne i sin Nærhed, og 

 Magnetkraften vil da være ligesaa kosmisk som Tyngdekraften. 



Imidlertid støder en Theori som denne om Jordmagnetismens 

 Oprindelse allerede strax paa tilsyneladende uoverkommelige 

 Vanskeligheder. Thi Jordmagnetismens Stormester Gau ss har 

 allerede i 1839 paavist, og flere store Magnetikere efter ham 

 har bekræftet, at den alt overveiende Aarsag til Jordmagnetis- 

 men ligger i Jordens Indre, hvad saa end den oprindelige Aar- 

 sag maatte være. Undersøger man nøiere Gauss's Afhandling, 

 tinder man imidlertid ved hans Paastand den forsigtige Til- 

 føielse: dersom der ikke virker andre elektriske Strømme end de 

 galvaniske, som vi nu kjender. Men det er netop Strømmene, 

 som i vor Theori er saa komplet forskjellige fra de almindelige 

 elektriske Strømme. 



Strømme af f. Ex. ^-Straaler, som bestaar af negativt elek- 

 trisk ladede Korpuskler med Hastigheder kun 5 pCt. mindre end 

 Lysets, har magnetiske Virkninger, som er ganske forskjellige 

 fra de galvaniske Strømmes Virkninger. En Ring af Straaler 

 omkring Jorden, bestaaende af ladede Korpuskler med Hastig- 

 heder overmaade nær Lysets vilde ogsaa give Anledning til elek- 

 triske Strømme i tykke Lag af Jordskorpen. 



Foredragsholderen omtalte tilslut nogle væsentlige theore- 

 tiske Undersøgelser, som var gjort for at komme til Klarhed 

 over de magnetiske Virkninger af denne Slags Straaler, be- 

 staaende af elektrisk ladede Korpuskler, som bevægede sig med 

 Hastigheder overmaade nær Lysets. . 



I den til Foredraget knyttede Diskussion nævnte Størmer, 

 at ogsaa de Partikler, som nærmer sig Polaregnene i Korke- 

 trækkerspiraler, vil øve stærk magnetisk Virkning, idet de 

 virker som Solenoider, et Fænomen. som vil have sin Betyd- 



