1902.] MEDDELELSER OM NORGES PISKE I AARENE 1884 — 1901. 9 



Straaleantallet var: 



D. 4. 19; A. 4. 28; P. 1. 15; V. 1. 11; G. 5. 20. 4. 



Den første Straale i P. er yderst kort, tæt tilvoxet den 2den, 

 og neppe særskilt bevægelig 1 . 



Lin. lat. 67 (hvoraf 4 Skjæl paa Caudal-Straalerne). Mellem 

 Dorsallinien og Sidelinien ere 11 Rækker, mellem den sidste og 

 Ventrallinien 20 Rækker. 



Skjællenes Kamme ere yderst fint tornede (ikke helt glatte). 



Fam. Percidae. 



Perca fluviatilis, Lin. 1766. 



Finmarken. I Finmarken, hvor den omtales allerede af 

 Lillienskiold 2 i 1698, forekommer den i de fleste lavereliggende 

 Ferskvande og stille frydende Elve, saaledes i Laxvandene i 

 Porsanger, i Tanaelvens nedre Dele, i flere af Søerne i Pasvig- 

 elven, saasom i Tchoalmejavre, i Langfjordvand, og i andre 

 Vande i Syd-Varanger. 



Den gaar ligeledes langt ind i Finmarkens Indre, og Univ.- 

 Museet eier Expl. fra Sjusjavre i Alten. 



Sandsynligvis naar den i disse nordlige Landsdele ikke den 

 betydelige Størrelse, som den kan opnaa i visse af de sydlige 

 Indsøer. Et Expl. fra Sjusjavre, der opbevares paa Bergens 

 Museum, har en Totall. af 211 mm (Hovedets L. 53 mm ). 



Størrelse. De største Exemplarer, jeg hidtil har undersøgt 

 fra Norge, har havt en Længde af omkring V2 Meter; saaledes 

 havde et Expl., fanget i Stensfjord paa Ringerike 25de Jan. 1890, 

 en Totall. paa 415 mm , hvoraf Hovedets Længde var lll mm . 

 Legemets Høide var 108 mm (Univ.-Mus.). 



1 I den ovennævnte Artikel i Forh. i Vid.-Selsk. Chr.a 1884, No. 1, hvori 

 jeg har foretaget en Sammenligning mellem Typ-Expl. af B. borealis, 

 Diib. & Kor. og et Expl. af B. decadadylus fra Madeira, vil sees, at 

 Straaleantallet hos det sidstnævnte er: P. 1. 15; Steindachner angiver: 

 P. % 15. 



2 „Speculum boreale", i Manuscript opbevaret paa det Kgl. Bibliothek i 

 Kjøbenhavn; en Afskrift tindes paa Univ.-Bibliotheket i Christiania, 



