1902.] MEDDELELSER OM NORGES FISKE I AARENE 1884 — 1901. 21 



sig paa Siderne ned i Linie med Pectoralernes Rod. Bugen er 

 hvidagtig, Pectoralen næsten ensfarvet brunsort, medens Straa- 

 lernes Spidser ere gulgraa. 



Hunnerne have idethele bibeholdt Ungfiskens lysere Farve. 

 Hos en udvoxet Hun med rindende Rogn (Totall. 91 mm ) var 

 alene Snuden mørkt graabrun, medens Hovedet saavelsom Ryg- 

 gen var lysere, og med uregelmæssig Marmorering. Paa Hove- 

 dets Underside var den mørke Pigmentering (som findes hos 

 Hannerne) mindre udbredt, ligesom Pectoralerne mangle det 

 store mørke Felt ved Roden, og ere blot forsynede med smale 

 Tverbaand. 



Forplantning. Alle større Individer, optagne 8de Oet. 

 (1900), havde Rogn eller Melke udviklet, men Rognen var endnu 

 fast hos de fleste; alene hos et enkelt Ind. (hvis Totall. var 

 91 mm ) var denne løsere, og lod sig ved et Tryk presse ud af 

 Analaabningen. 



Den normale Yngletid er sandsynligvis hos os (ligesom i 

 Sverige) de første Vaarmaaneder. Hos en Salmo eriox, fisket i 

 Glommen ved Rena Station 31te Mai (1896), fandt jeg saaledes 

 i Ventrikelen 2 Expl. af denne Art, hvoraf det ene havde Hy- 

 dende Rogn. 



Føde. Hos alle de i Mjøsen i Høst-Maanederne undersøgte 

 Individer var Ventriklen fyldt med Larver af Biptera. 



Cottus bubalis, Euphr. 1786. 



Størrelse. Det største Ind. af denne Art, som jeg hidtil har 

 undersøgt fra Norge, optoges af Dr. Hjort i Christianiafjorden 

 udenfor Drøbak 22de Sept. 1897, og havde en Totall. af 165 mm 

 (hvoraf Hovedets Længde var 55 mm ). 



Forplantning. Dr. Dahl har i Trondhjemsfjorden fundet 

 Hunner med næsten modne Æg i Slutningen af Juni (Kgl. N. 

 Vid.-Selsk. Skr. 1898, No. 10, p. 18). Sandsynligvis vil Yngle- 

 tiden vise sig at være noget varierende, og strække sig længere 

 ud over Høst- og Vintermaanederne. 



