1902.] MEDDELELSER OM NORGES FISKE I AARENE 1884 1901. 79 



Føde. I Ungernes første Periode synes deres Næring at 

 beståa af smaa Grustaceer, der holde til paa Algerne. Ogsaa 

 hos de større Unger er Ventrikelen i Regelen fyldt med Cru- 

 staceer. 



Størrelse. Det største Ind., som jeg har undersøgt i de 

 senere Aar (fanget ved Hvitsten i Christianiafjorden Iste Oet. 

 1888), havde en Totall. af 470 mm ; Legemets Høide var 295 mm . 



Liparis montagui, (Don.) 1805. 



Udbredelse. Denne Art er ndbredt langs hele Norges Kyst- 

 linie fra Christianiafjorden til den russiske Grændse i Finmarken. 

 Den tilhører hovedsagelig Fjordenes ydre Dele og den udenfor 

 Landet liggende Skjærgaard; i Christianiafjorden er den endnu 

 ikke med Sikkerhed paavist, medens Chria. Mus. eier Expl. fra 

 'Nevlunghavn ved Fjordens Munding. Idethele foreligge Exem- 

 plarer fra saagodtsom alle Dele af Landets ydre Kystlinie, hvor 

 Dybvandsskrabninger hidtil have været foretagne. 



Dybden, paa hvilken L. montagui har Tilhold, vexler i 

 Regelen fra nogle faa indtil 50 Meter. Conserv. Grieg omtaler 

 et Ind., fanget udenfor Bergen (18de Marts 1898) paa en Dybde 

 af omkr. 130 Meter; Bunden var blød og sandblandet. Paa de 

 fleste Steder erholdes den blot i spredte Individer eller tilfældigt; 

 i Finmarken optages den ofte i større Antal blandt den „Bu- 

 Tarre" {Maria- Arter), som benyttes som Kreaturføde om Vin- 

 teren. 



Størrelse. De største Individer, som jeg hidtil har under- 

 søgt fra Norge, have havt en Totall. af 97 og 99 mm (Øxfjord 

 Vinteren 1883). Hunner fra samme Localitet have været rogn- 

 fyldte med en Totall. af 72— 92 r 



)mm 



Farve. Den typiske Farve, saaledes som den træffes hos 

 de fleste udvoxede eller noget større Individer, er olivenbrun, 



1 Forh. Vid. Selsk. Chria. 1879, No. 1, p. 27. 



