R. COLLETT. [No. 1. 



Unger var characteristisk, og afveg i flere Henseender fra de æl- 

 dre Individers. 



Hos det mindste af disse Individer (Totall. 85 mm ) er Lege- 

 met forsynet med en Blanding af Tverbaand og Pletter. Nedad 

 Legemet strække sig 7 brede, men noget uregelmæssige Tver- 

 baand, der ogsaa i Dorsalen ere skarpt ansatte; nedenfor denne 

 er hvert Baand sammensat af 2—3 brede Pletter, der paa Hale- 

 partiet naa helt ned til A nalen. Hovedet er dækket af mindre 

 og svagt begrænsede Pletter; Bugen er uplettet. 



Hos de større Unger (Totall. 125— 145 mm ) ere Baandene 

 blevne næsten helt opløste i større, brunsorte Pletter. Særdeles 

 distincte ere disse Pletter henad Dorsalen, hvor de ere 5 — 8 i 

 Antal (fortiden enkelte svagere og mindre Pletter). Den forreste 

 af disse Pletter dækker altid Dorsalens forreste Straaler. En 

 tilsvarende Række Pletter tindes henad Analen, men de ere her 

 noget mindre. 



Paa Legemets Midte danne Baandene runde eller aflange 

 Pletter, der tildels endnu (paa Halepartiet) ere noget sammen- 

 , bængende. 



Alle disse større Pletter ere omtrent af en Øiendiameters 

 Størrelse.] 



Udbredelse. Som en arctisk Art er den i Norge hovedsa- 

 gelig udbredt ved Finmarkens Kyster, men forekommer ogsaa 

 spredt paa passende Dybder lige ned til Bergen (60° 15' N. B.). 



Paa gunstige Localiteter tindes den her tildels i enorme Mæng- 

 der. Paa flere Steder i Finmarken erholdes den saaledes i stort 

 Antal paa Linerne; alene i et enkelt Fiskevær, Baadsfjord vesten- 

 for Vardø, fiskedes Vaaren 1896 mindst 8000 St., og samtidigt 

 omtrent ligesaa mange i Vardø. De største kunde have en 

 Vægt af 26 Kilogr. 



Ogsaa paa Fiskeværene i Vest-Finmarken tåges den i Tu- 

 sinder hele Aaret rundt, (saasom ved Tufjord og Gjæsvær). 



Den er talrig endnu paa Bankerne udenfor Andenæs i Vester- 

 aalen, og bringes fra denne fortrinlige Fiskeplads daglig tillands 

 af Fiskerne om Sommeren. 



