IVAR ALNÆS. [No. 3. 



det er garn, kabelgam, som rebslageren spinder. Lemmergat 

 kaldes nogle smaa hulrum ved kjolen, bestemte til passage for 

 bundvandet; det kan ogsaa en gang imellem bruges om andre 

 smaa hulninger. Naar en mand med en tobaksbus i munden 

 skal drikke en dram, og han ikke vil tåge bussen ud af mun- 

 den, kan det hænde, at han med tungen „putter den bort 

 i et af lemmergatterne", saa drammen faar fri passage. [Krum- 

 holt er ellers et almindeligt navn paa alle mindre, vanskelig til- 

 gjængelige rum. K. oversættes i ordboger med krumt træ; men 

 det er ikke fuldstændigt]. — K ly verb ommen, som rager frem 

 forrest af al riggen, indbyder naturligvis til sammenligninger; 

 næsen f. eks. kan undertiden kaldes „Klyverbommen". Sæd- 

 vanligvis betyder klyverbommen noget andet; at have en lan- 

 terne paa klyverbommen er et spøgende udtryk for at have en 

 gonorrhée. 



Et fartøi „lægger op" om høsten, naar det slutter farten, 

 og en gammel mand siger ogsaa at han lægger op, naar han 

 slutter at fare tilsjøs. Han bliver stiv i takellagen, naar han bliver 

 støl og tungvint; „ mangler smøring", som han udtrykker det. 

 Blokker og anden rig maa smøres for at glide let. At han 

 har gjort op sit bestik, vil sige, at han trækker sig tilbage, 

 tager afsked fra tjenesten (temmelig alm. udtr.). Er han rigtig 

 affældig, saa han rent gaar i barndommen, kan det (skjønt 

 sjelden) siges, at han tygger drev. At „tygge drev" siges om 

 gamle skrøbelige fartøier, som „giver sig" i alle sammenføinin- 

 ger naar de seiler lidt haardt, saa at drevet tyter ud. Om 

 mennesker skulde det vel være at fortælle op igjen de gamle 

 ting; udtrykkefc er ikke ganske klart. 



„Den slags ting har jeg ikke faret sammen med", er et 

 meget almindeligt udtryk for: jeg kjender ikke noget til det, har 

 ingen erfaring om de ting; at fare sammen med en mand, vil 

 sige at gjøre tjeneste paa samme fartøi. Klar til i betydn. 

 „færdig til" bruges selvsagt om alle forhold. I forhaanden, 

 i agterhaanden, er meget almindelige udtryk om „foran" og 

 „bagefter"; egentlig brugeligt, naar flere haler samtidig i et taug. 

 Baadsmanden eller den ældste matros staar da gjerne foran, og 



