32 IVAR ALNÆS. [No. 3. 



med vinden rum. „Du maa ikke være for god mod den", siges 

 enkelte steder til rormanden; meningen er at han maa presse 

 saa nær vinden som han kan, „ikke give bort noget", som det 

 ogsaa heder. Jeg skal gaa dig! har jeg hørt brugt i samme 

 betydning som: jeg skal kjøre dig i vinden; det er vel ogsaa 

 egentlig at presse med seil. 



Over samme baug vil sige: i samme retning; egentlig om 

 fartøier som seiler (bidevind) med vinden ind fra samme side. 

 At vi seiler fire timer over én baug, vil sige: til samme kant 

 hele tiden, uden at vende; paa samme maade heder det, at vi 

 f. eks. spilte kort i fire timer over én baug. Det samme kan 

 ogsaa udtrykkes ved: i en (et) stræk; en „stræk" kan betyde 

 omtrent det samme som et slag, en baut. Der siges: „vi kan 

 strække (den) ned under Jylland", og hvis vi gjør en god baut, 

 altsaa en hvor vi vinder meget høide, siger vi: „det var en 

 god stræk". — Jeg har havt en god stræk paa'n, kan ogsaa 

 betyde at jeg har havt en lur; en eftermiddagsstræk er en lur 

 efter middagen. I dette tilfælde har vi formodentlig et ordspil: 

 at strække sig betyder nemlig at lægge sig. 



Nu skal vi faa se, hvad han ligger an, vil sige: hvad 

 vedkommende duer til. „Hvad ligger du an?" er det sædvan- 

 lige spørgsmaal til rorgjængeren : hvilken kurs styrer du nu? 

 Naar dette udtryk bruges overført, kan jeg tænke mig at det 

 ogsaa er hentet fra bidevindsseiladsen, og egentlig betyder: hvor 

 høit han ligger, hvor nær vinden han kan seile. 



Er en mand lidt beruset, saa han ikke gaar rigtig støt, 

 heder det, at han er paa en slør. At et fartøi slører (er paa 

 en slør), vil sige, at det seiler med rum vind, især med vinden 

 tvers eller mere agterind. Skibe og baade som slører, er van- 

 skelige at styre, girer meget, og deraf er naturligvis sammen- 

 ligningen kommen. — At en mand tager et skjær en gang 

 imellem, vil sige, at han begaar en liden uregelmæssighed, er 

 paa rangel eller lignende. Dette ord „skjær" er afledet af 

 at skjære, som betyder at komme lidt ud af kursen (om et 

 fartøi): hun skjærer til luvart, til bagbord, trods rormandens 

 bestræbelser for at holde den rette kurs. Derfra om mennesker: 



